![](https://www.churchofjesuschrist.org/imgs/https%3A%2F%2Fassets.churchofjesuschrist.org%2F1f%2F5a%2F1f5aa830a488c3a32b8f239ca4e02dbe284dcbbb%2F1f5aa830a488c3a32b8f239ca4e02dbe284dcbbb.jpeg/full/!250,/0/default)
Stå för sanningen
Världsomfattande andakt för unga vuxna
Söndag 21 maj 2023
President Dallin H. Oaks: Tack för den vackra musiken. Och tack, broder Gilbert, för den fina introduktionen.
Kära unga vuxna, inklusive elever som snart går ut gymnasiet, syster Oaks och jag är glada att kunna uttrycka vår kärlek till er och tala till er under denna viktiga andakt. Det här är stressiga tider för oss alla, men Jesu Kristi evangelium ger oss goda skäl till att vara vid gott mod. Genom sin profet har Gud gett oss utmaningen att framhärda genom motgångar, och Jesu Kristi lärdomar beskriver vägen till att framhärda mot vårt eviga livs gudomliga bestämmelse.
I.
När president Russell M. Nelson talade till en åhörarskara som ni gav han det här viktiga direktivet: ”Allteftersom världen blir mer och mer sekulariserad och mindre andlig, bör er tillväxt bli mer och mer andlig och mindre sekulariserad. Sträva efter att stå för principer i stället för popularitet.”
Sedan gav han den här uppmaningen, som vi väljer som titeln på vår andakt: ”Ha kunskap om sanningen och stå för den, även om sanningen inte är politiskt populär.”1
Vårt mål under jordelivet och den väg vi bör följa för att framhärda ges i frälsningsplanen och mer nyligen i ”Familjen: Ett tillkännagivande för världen”. Tänk på perspektivet i den här värdefulla sammanfattningen av president Nelson:
”Livet är ingen enaktare. Det finns verkligen en föruttillvaro. Och det finns verkligen ett liv efter döden. Den förjordiska och jordiska delen är endast en prolog till vårt efterjordiska liv. Kunskap om de tre härlighetsgraderna, som de uppenbarats till profeter, ger oss en glimt av våra möjligheter efter detta liv. Evigt liv är härligt och väl värt mödan.”2
Som sista dagars heliga är vi välsignade med nutida uppenbarelse som ger oss större insikt om syftet med detta jordeliv. Som president Nelson sa ser vi inte jordelivet som en enaktare. För oss finns det minst tre akter på vår eviga resa. Första akten är vår förjordiska tillvaro. Vår nuvarande jordiska tillvaro kommer sedan, som andra akten. Vårt liv efter döden är tredje akten. Denna sista akt innefattar en bokstavlig uppståndelse för alla som någonsin levt och en slutlig dom som ger oss ett härlighetsrike som våra gärningar, beslut och önskningar har kvalificerat oss för.
Jesu Kristi återställda evangelium ger unik tillgång till sanningen om vår kärleksfulle himmelske Faders frälsningsplan för sina barn.
Syftet med vårt liv på jorden, andra akten, är att växa mot vårt eviga livs bestämmelse. Vi gör det genom att övervinna det som Mormons bok beskriver som motsatsen till allting, inklusive många frestelser att bryta mot Guds bud. Att möta och övervinna frestelser och komma närmare Gud genom rätta val och omvändelse från felaktiga val hjälper oss uppnå den eviga tillväxt som är syftet med Guds barns jordeliv.
Vi som har den Helige Andens gåva och nutida uppenbarelses ljus välsignas med många insikter. Mormons bok lovar till exempel att de som flitigt söker ”ska finna, och Guds hemligheter ska avslöjas för dem genom den Helige Andens kraft”.3 Det är min bön att alla jag älskar – och det innefattar alla Guds barn som hör min röst – ska handla enligt den uppmaningen att finna och få veta sanningen.
II.
Den första sanningen gäller äktenskapet. Äktenskapet är centralt för avsikten med jordelivet och det som kommer efteråt. Vi är barn till en kärleksfull himmelsk Fader som skapade oss med förmågan att följa hans bud att föröka oss och uppfylla jorden. Skapelsens kraft är en av de dyrbaraste gåvorna vi har i jordelivet. Men det centrala i den gåvan är kyskhetslagen, budet att vår fortplantningskraft endast ska användas inom äktenskapet mellan en man och en kvinna. Den befallningen är central i Jesu Kristi evangelium. Den verkligheten förklarar varför vi har andra värderingar och avstår från vissa beteenden som verkar vanliga bland många omkring oss.
Vår inställning till definitionen av äktenskapet och till äktenskapet i sig är exempel på det. Ledarna i Jesu Kristi kyrka är särskilt bekymrade över de senaste förändringarna i äktenskapets natur och omfattning i USA. Detta innefattar den ökande tendensen hos amerikanska medborgare, däribland en del värdiga unga sista dagars heliga män och kvinnor, att skjuta upp äktenskapet. För att visa den tendensen, låt oss titta på två diagram över äktenskap. De här siffrorna gäller USA, men de representerar ett världsomfattande problem.
Det första diagrammet visar den betydande minskningen i procent av invånare i USA som någon gång har varit gifta. Under de senaste 30 åren har den siffran sjunkit åtta till nio procent för både män och kvinnor. Äktenskapet är definitivt på nedgång i USA.
Det här andra diagrammet visar en relaterad uppgång i giftasålder hos unga sista dagars heliga. Det här visar genomsnittsåldern för sista dagars heliga män och kvinnor när de ingår sitt första äktenskap. Det visar en ökning på ungefär fem år för både män och kvinnor.4
Tänk på vad unga vuxna sista dagars heliga går miste om när äktenskap medvetet skjuts upp en längre tid: förlorade möjligheter och uppskjutna välsignelser. Det innebär förseningar i den viktiga personliga tillväxt som sker i relationen mellan man och hustru, tillväxt i sådana egenskaper som uppoffringar och ödmjukhet. Det innebär färre tillfällen att arbeta tillsammans för att bygga Guds rike. Och, viktigast av allt: det innebär färre barn födda som växer upp med evangeliets välsignelser. Ni vet allt det här, och ni behöver veta att era ledare vet att många av våra ensamstående inte gifter sig tidigare på grund av orsaker som ligger utanför deras kontroll. Jag ska tala mer om det senare.
Kristen, kan du delge oss dina tankar om det här?
Syster Kristen M. Oaks: Okej. Äktenskapet är verkligen en gåva. Äktenskapet ger oss inte bara möjlighet att få barn, utan det ger oss också möjlighet och motivation att påbörja en resa av tillväxt med varandra. Vi lär oss att offra och tjäna på sätt som få andra saker kan lära oss.
När jag var ensamstående letade jag alltid efter tillfällen att tjäna. Varje kväll under middagen sitter nu mitt tjänandeprojekt mitt emot mig. Jag lär mig att bättre älska och hjälpa min man. Jag har en vän att skratta med och gråta med. Jag har en förespråkare och en lärare och en hejarklacksledare som i sin tur hjälper mig. Äktenskapet är en inbyggd möjlighet att lära sig kommunikation och perspektiv. Jag vill att ni ska veta att livet blir bättre när vårt äktenskap är kopplat till något som är större än oss själva och för oss närmare Frälsaren. Och vi vill att ni alla ska få detta.
I pjäsen Les Misérables finns det en replik: ”Att älska en annan människa är att se Guds ansikte.”5 Ingenstans sker det bättre än i äktenskapet.
President Oaks: Världsligt sett är valet att vänta med barn – och att se det som mindre viktigt – tydligt i den trend som just rapporterats i en ansedd nationell undersökning, som visar att vikten av att få barn har minskat för vuxna de senaste 25 åren från 66 procent till 33 procent.6
Kristen och jag tänkte på vad det innebär för den återställda kyrkan att man nationellt förringar vikten av barn, när Kristens syster berättade om något som hennes lille barnbarn sagt. När de läste Vännen tillsammans och tittade på en bild av Jesus, undrade hon varför Frälsaren manade barnen att komma till honom. Anders, fyra år gammal, svarade med den här inspirerade förklaringen: ”Förstår du inte det? Jesus älskar barn.”
Kom bara ihåg att en kärleksfull himmelsk Fader har en plan för sina unga vuxna, och en del av den planen är äktenskap och barn.
Nu, för skojs skull, vill vi berätta vad vi en gång undervisade om i fråga om att dejta och umgås. Här är en video av vad jag sa 2005, när de äldsta unga vuxna som är med oss i dag bara var omkring 12 år och resten av er bara var barn eller inte ens födda.
I många år har kyrkan gett våra ungdomar rådet att inte dejta före 16 års ålder. Kanske har en del unga vuxna, särskilt män, gått till överdrift med det kloka rådet och bestämt sig för att inte dejta före 26 års ålder eller kanske till och med 36. Jag vill nu be er att följa med mig tillbaka och se den här videon från 2005.
President Oaks [video]: Män, om ni återvänt från er mission och fortfarande följer mönstret för umgänge med unga kvinnor som ni råddes att följa när ni var 15 år, så är det dags för er att bli vuxna. Samla mod och leta efter någon som ni kan bilda par med. Börja med att dejta olika unga kvinnor, och när ni hittat någon lämplig så börja med uppvaktningen. Det är dags för äktenskap. Det är detta Herren avser för sina unga vuxna söner och döttrar. Männen har initiativet, och ni män bör sätta igång. Om ni inte vet vad en dejt är, kan den här definitionen kanske vara till hjälp. Jag hörde detta från min artonåriga dotterdotter. En dejt måste bestå av tre saker. Den ska 1) vara planerad, 2) betald och 3) ske parvis …
Mina ensamstående unga vänner! Vi råder er att umgås med det motsatta könet med hjälp av ett sådant dejting-mönster som kan leda till äktenskap, inte umgänge gruppvis som bara kan mogna till lagsporter som fotboll. Äktenskap är ingen gruppaktivitet – åtminstone inte förrän barnen kommit i större antal.”7
[end video]
Systrar, ni verkar ha tyckt om anvisningarna för ensamstående män. Nu har Kristen några råd till ensamstående kvinnor.
Syster Oaks: President Oaks, videon om dejting är verkligen föråldrad, men principen förblir densamma – dejting föregår fortfarande äktenskap.
Eftersom jag gifte mig vid 53 års ålder vet jag hur väntan på en värdig livskamrat känns, och längtan och sorgen och tårarna på kudden som ofta åtföljde den. Men jag kan vittna om Herrens kärlek till de ståndaktiga systrar som väntar, för jag har känt den. Och jag känner även med de trofasta bröder som också önskar detta. Det är verkligen kämpigt. Att dejta och även att inte dejta kan vara stressigt.
När min tro och framtid verkade prövas – när jag undrade varför livet verkade så svårt när jag gjorde mitt bästa för att efterleva evangeliet – kändes det ibland som att jag måste göra något fel. Jag gjorde inget fel.
Som syster Michelle D. Craig har sagt: ”Prövningar betyder inte att planen håller på att misslyckas.” Planen inbegriper tillväxt och är ämnad att hjälpa oss söka Gud. Syster Craig tillade: ”Din himmelske Fader är mer intresserad av din utveckling som en Jesu Kristi lärjunge än han är av din bekvämlighet.”8
Om ni bara sitter av tiden och väntar på en äktenskapskandidat, sluta vänta och börja förbereda er. Förbered er för livet – genom utbildning, upplevelser och planering. Vänta inte på att lyckan ska kasta sig över er. Sök möjligheter till tjänande och lärdom. Och viktigast av allt: förtrösta på Herren, ”åkalla Herrens namn dagligen och stå fasta i tron på det som ska komma”.9 Och jag lovar att när ni gör det kommer lyckan att komma till er.
President Oaks: Kristen har gett er systrar några värdefulla råd. Hennes råd är inte föråldrade. Faktum är att mitt råd till ensamstående män inte heller är föråldrat. Vi ledare i Jesu Kristi kyrka bryr oss lika mycket om äktenskapet som vi gjorde för 20 år sedan. Våra tankar innefattar orsakerna, som bristen på hem som unga gifta har råd att köpa och de ökande beloppen av studieskulder.
Som ni unga vuxna alltför väl vet är ni inte orsaken till de omständigheterna, utan deras offer. Vad ska ni göra? Gå framåt med tro och gör ert bästa i de omständigheter som råder på bostadsmarknaden som är mindre gynnsamma än vad jag och era far- och morföräldrar mötte under våra tidiga år. Och arbeta särskilt på att minimera studieskulderna.
I Guds plan kan vi få allt, men inte i den ordning som världen verkar föreskriva. Vi vill hjälpa till genom att påminna er om Guds plan och om våra föregångares värdiga exempel. Våra tidiga pionjärer lämnade sina hem och ägodelar för att föra sina familjer till andlig trygghet i bergen västerut. I dag uppmanar vi er att inte lämna den andliga tryggheten och familjen för att skaffa materiella ägodelar.
III.
Nu tar jag upp några bekymmer hos de högt älskade high school-eleverna i vår publik.
Överallt plågas era jämnåriga av ångest och är utsatta för droger, beroende av sociala medier och söker terapi i rekordstort antal. Ni påverkas av de här inflytandena, men för er uppväger de goda nyheterna allt detta.
Ni vet att ni är Guds barn, ett unikt ädelt arv. Gud älskar er. Han är en mäktig mentor och han har lovat att hjälpa er om ni bara söker honom på det sätt som han har undervisat om. Fastslå i era sinnen och era personliga prioriteringar den kraftfulla sanningen att ni var och en är ett älskat Guds barn. Hans kärlek begåvar er med självaktningen, styrkan och motivationen att ta itu med de problem ni möter i era liv. Och glöm aldrig att hans tjänare älskar er. Vi älskar er.
Jag fick nyligen ett värdefullt brev från en 16-årig flicka som bor i en delstat där vi har få medlemmar. Jag kallar henne Amy. Hennes brev är viktigt eftersom hon uttrycker känslor som är vanliga hos ungdomar över hela kyrkan. Amys långa brev innehåller dessa delar. Jag har bett en av era jämnåriga att läsa hennes ord.
Amy: ”Det känns som om jag ibland får motstridiga och förvirrande budskap från kyrkan. Dagligen ser jag medlemmar i Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga på sociala medier agera som om de inte är en del av det här evangeliet … Det känns som om jag är den enda unga kvinnan i min församling som ser det jag ser är fel med världen … Jag förstår verkligen inte varför så många ungdomar i vår kyrka inte ser några problem med att personer ändrar sitt kön var och varannan dag, dejtar personer av samma kön eller identifierar sig som inget kön …
På församlingens eller stavens ungdomsaktiviteter får jag frågan om mina pronomen, eller i skolan blir jag ombedd att dansa med en flicka som tror att hon är en pojke. Jag vet att det är meningen att vi ska älska alla och visa dem respekt, och det gör jag alltid. Det känns bara som att det finns en gräns som har överskridits … Jag önskar att vi hörde mer från kyrkans ledare om det här problemet.”10
President Oaks: Det här är ett brev från en ung kvinna som är i ungefär samma ålder som sistaårseleverna på gymnasiet bland våra åhörare. Varför berörs jag så djupt av hennes brev? Hon vill göra det som är rätt, men hon är omgiven av värderingar och beteenden som hon känner är fel, och hon vet inte vad hon ska göra åt det. Hon vill stå för sanning men vet inte hur hon ska göra det med kärlek. Under en andakt för unga vuxna vid Ensign College beskrev äldste Clark G. Gilbert och jag utmaningen att stå fasta med kärlek medan vi förkunnar sanningen. Vi kan älska andra och finna en gemensam nämnare utan att kompromissa med de sanningar vi känner till.11
I sitt brev skriver Amy om vänner i kyrkan som är förvirrade över sitt kön, ett tillstånd som kallas könsdysfori. Den här förvirringen kan anta olika former vid olika tidpunkter i en persons liv. Berörda personer och familjemedlemmar bör därför se långsiktigt och sträva efter att förlita sig på och att handla efter eviga principer. Jag har begrundat det här ämnet ett bra tag. Med den kärlek jag känner för dem som berörs av sådana ämnen har Anden manat mig att ta tillfället i akt att betona sanningar som Jesu Kristi evangelium uppenbarar för att hjälpa oss med sådan förvirring.
Unga män och kvinnor, era ledare och lärare i kyrkan och seminariet och institutet och era föräldrar har ansvaret och inspirationen att undervisa er om sanningarna i Jesu Kristi återställda evangelium. Ni har det värdefulla häftet Vägledning för de unga som bygger på principerna i vår himmelske Faders frälsningsplan, Jesu Kristi försoning och de förbund vi ingick när vi döptes och som vi förnyar varje sabbat genom att ta del av sakramentet. Dess första sidor innehåller detta löfte: ”Med de här sanningarna som vägledning kan du göra inspirerade val som välsignar dig … [genom hela] evigheten.”12
När Jesus fick frågan om vilket som är det största budet, nämnde han två. Det första var att älska Gud, vilket vi visar genom att hålla hans bud. Det andra var att älska vår nästa.13 Vi måste göra båda och det är inte lätt. Många av oss har en tendens att ägna mindre uppmärksamhet åt att älska vår nästa och överdrivet betona att hålla lagen (buden). Det är sannerligen min tendens på grund av min juridiska utbildning. Att älska Gud och visa vår kärlek till Gud genom att hålla hans bud är det största budet. Och naturligtvis är det lättare för oss att döma oss själva och andra efter huruvida vi lyder lagen. Men det är också viktigt att var och en av oss håller det andra budet, som ”liknar det”,14 att älska vår nästa så som Jesus älskar oss.15
Mitt gudomliga favoritexempel på att kombinera och hålla båda de här två stora buden är det som Frälsaren gjorde när han ställdes inför den här frågan. Kapitel 8 i Johannesevangeliet skildrar hur en grupp skriftlärda och fariseer tog med sig en kvinna till Jesus för att dömas av honom. Deras motiv var att lura Frälsaren att välja att motsäga antingen Moses lag eller Roms lag, som inte tillät det dödsstraff som Moses lag föreskrev i sådana omständigheter. Det värdefulla i exemplet för oss i dag är hur Jesus undvek fällan och gav oss en kraftfull lärdom om hur vi kan tillämpa båda de två största buden.
Först avväpnade Frälsaren effektivt dem som sökte omedelbar tillämpning av lagen. Han gjorde det genom att tvinga dem att rannsaka sig själva. ”Den av er som är utan synd”, sa han ”kan kasta första stenen på henne.”16 När den skamsna folkmassan försvann använde Frälsaren kärlekens kraft. Han lät barmhärtigt bli att döma kvinnan, och den kärleksfulla handlingen lyfte henne till ett nytt liv. Tillämpningen av lagen skulle komma senare, när hon skulle dömas enligt hela sitt liv, inklusive hennes omvändelse. Men vid det här tidigare tillfället visade Frälsaren kärlek och barmhärtighet genom att avstå från att fördöma och bekräftade sedan lagen genom att säga: ”Gå, och synda nu inte mer.”17
Behovet av att kombinera och tillämpa både lag och kärlek, med en inspirerad tidsplan, är ständigt närvarande. Äldste Christofferson har påmint oss: ”Att sätta det första budet främst minskar eller begränsar inte vår förmåga att hålla det andra budet. Tvärtom förhöjs och stärks den … Vår kärlek till Gud ökar vår förmåga att älska andra mer fullständigt och fullkomligt eftersom vi i själva verket samarbetar med Gud i omsorgen om hans barn.”18
Tänk på de här två citaten, ett av en talare nyligen vid BYU och det andra i ett tidigare tal av en generalauktoritet.
”Meningen med hela frälsningsplanen, som kulminerade i Herren Jesu Kristi stora försoningsoffer, är att göra det möjligt för oss att bli kärleksfulla varelser i den djupaste formen av kontakt med andra …
Det här lär oss att buden och all profetisk vägledning – inklusive de dyrbara sanningarna i tillkännagivandet om familjen – ska vägleda oss på Guds vägar så att vi kan bli kärleksfulla varelser.”19
Nu, det andra talet:
”Att försöka behaga människor mer än vi försöker behaga Gud är att kasta om det första och det andra budordet. Det är att glömma vad vi bör sätta i fokus. Ändå har vi alla begått det misstaget eftersom vi fruktar människor …
Frälsaren, vårt stora föredöme, satte alltid sin Fader i fokus. Han älskade och tjänade sina medmänniskor men sa: ’Jag tar inte emot ära av människor’ (Johannes 5:41). Han ville att de som han undervisade skulle följa honom, men han sökte inte deras gillande.”20
De här beskrivningarna av kärlek och lag är båda sanna vägledare för vad Gud har befallt oss att göra. Jag har tidigare talat om att vi ”ständigt försöker balansera de dubbla buden om kärleken och lagen”,21 men jag tror nu att det målet kan uttryckas bättre som att försöka leva efter båda de här buden på ett mer fullständigt sätt. Den som inte behandlar personer som ställs inför könsidentitetsutmaningar med kärlek och värdighet följer inte lärdomarna i det första och andra stora budet. Så när det gäller Guds lag behöver vi komma ihåg att Gud gång på gång har uppenbarat att han skapade man och kvinna.22 Och när det gäller vår plikt att älska vår nästa behöver vi komma ihåg att Gud har befallt oss att älska även dem som inte håller alla buden.
Om du, en familjemedlem eller en vän kämpar med de här frågorna om identitetsförvirring uppmanar jag dig att tillämpa både evangeliets lag och vår Frälsares och Återlösares kärlek och barmhärtighet, som hjälper och vägleder dig om du tålmodigt vandrar på hans vägar. Jesus Kristus, som sa att han var ”världens ljus”23 lär oss den väg vi behöver följa för att förverkliga vår himmelske Faders dyrbaraste välsignelser. Han undervisar oss genom skrifterna, genom sina profeter och genom personlig uppenbarelse. Han älskar oss och vägleder oss i vår strävan att följa honom dit han leder oss.
IV.
En relaterad och mer välbekant sak är känslan av att vara romantiskt attraherad av personer av samma kön. Om man inte agerar på attraktionen är det naturligtvis inte en synd. Men hur hanterar vi sådana känslor, hos oss eller hos andra?
Mitt första råd är att komma ihåg att oavsett vilka variationer vi har i mångfalden av vår himmelske Faders skapelser så älskar han oss alla, och hans fullkomliga lycksalighetsplan har en plats för alla. Vi visar vår kärlek till honom genom att hålla hans bud, inklusive kärlek till hans barn.
När personer och familjemedlemmar upplever sådana känslor ska de vara försiktiga med stämplar. President Russell M. Nelson talade om det här under den världsomfattande andakten förra året. Han sa att det är universellt begränsande att sätta stämplar eftersom det splittrar och begränsar det människor tänker om sig själva och varandra. Därefter sa han: ”Inga kännetecken bör rubba, ersätta eller få högre prioritet än dessa tre bestående beteckningar: ’barn till Gud’, ’förbundets barn’, och ’Jesu Kristi lärjunge’.” Sedan varnade han:
”Alla kännetecken som inte är förenliga med dessa tre grundläggande beteckningar kommer i slutändan att svika dig. Andra stämplar kommer att svika dig med tiden, för de har inte makten att leda dig till evigt liv i Guds celestiala rike.”24
Det som har makt att leda oss till evigt liv och det celestiala riket är de förbund vi ingår. Återigen sa president Nelson så sent som förra året:
”När du och jag har ingått ett förbund med Gud blir vår relation till honom mycket mer nära än innan vårt förbund slöts. Nu är vi bundna till varandra. Tack vare vårt förbund med Gud tröttnar han aldrig på att hjälpa oss, och vi förbrukar aldrig hans barmhärtiga tålamod med oss. Var och en av oss har en speciell plats i Guds hjärta.”25
Sedan, för bara några månader sedan, påminde president Nelson oss återigen om att när vi ”håller förbund blir livet faktiskt lättare! Var och en som ingår förbund … har ökad åtkomst till Jesu Kristi kraft.”26
Till vår personliga kraft som kommer av att hålla förbund kan vi lägga vår Frälsares underbara undervisning att vi mitt i jordelivets utmaningar ska vara vid gott mod.27
I ett världsomfattande tal för några månader sedan påminde äldste Jeffrey R. Holland oss om att Jesus undervisade om detta kvällen före sin korsfästelse. Hur kunde han tala om glädje mitt i all den ångest han kände? Äldste Holland förklarar:
”Till och med i den ödesmättade stämning som måste ha rått under den sista måltiden, påminde Kristus fortfarande sina lärjungar om anledningen till och deras plikt att vara vid gott mod [se Johannes 16:33] …
Utan tvekan kom sig detta uttryck för hans tro, för hans hopp och kärlek, av att han visste hur det hela skulle sluta. Han visste att rättfärdigheten segrar på räkenskapens dag. Han visste att ljus alltid övervinner mörkret – för evigt och för evigt och för evigt.”28
Kristen, vill du säga några avslutande ord till den här kära gruppen?
Syster Oaks: Allt vi har sagt här kan ge oss välsignelser i livet. Vi känner alla till berättelsen om hur Israels barn attackerades av giftiga ormar i vildmarken. Men i kväll är det också er berättelse. Enligt Guds befallning skapade Mose en stav som symboliserade vår Frälsare Jesus Kristus. Sedan bad Mose alla att titta upp, så skulle de bli botade från sina sår.
I kväll, precis som israeliterna, angrips vi på grund av olika trosuppfattningar som vi håller heliga. Jag ber er att också titta upp mot Gud och leva. Se till de ord som talats i kväll, ord från vår profet, skrifterna, frälsningsplanen och era patriarkaliska välsignelser. Be och Herren är med er. Det betyder inte att vi får gå oskadda, men det betyder att vi inte är ensamma, och vi går framåt vägledda och skyddade från ondskan omkring oss. Det betyder att vi får veta sanningen och njuta av Anden. Jag inbjuder er att fästa blicken på Gud och leva.
V.
President Oaks: Vi har talat om frälsningsplanen – alla tre akter som har uppenbarats, särskilt syftet med det här jordelivet.
Vi har talat om äktenskapets och barnens roll och tidsplan.
Vi har sagt att vi flitigt bör söka efter att lära känna Jesus Kristus, känna hans kärlek och ha tro på honom och hans kärleksfulla vägledning längs förbundsstigen mot vår eviga bestämmelse.
Vi har talat om de två stora buden – älska Gud och älska vår nästa – och har lärt att båda bör följas.
I alla våra bekymmer, när vi arbetar oss igenom alla utmaningar, uppmanar vi till att vara vid gott mod, för han har övervunnit världen. Det kan vi också. Kom ihåg att vår himmelske Faders plan är en plan för glädje.
Jag vittnar om vår Frälsare Jesus Kristus som är vägen, sanningen och livet. I hans heliga namn, Jesu Kristi namn, amen.