![](https://www.churchofjesuschrist.org/imgs/https%3A%2F%2Fassets.churchofjesuschrist.org%2F02%2F8f%2F028f04dd3ffe938764487a5cbad105795751de70%2F028f04dd3ffe938764487a5cbad105795751de70.jpeg/full/!250,/0/default)
Виђење о откупљењу мртвих
Сведочим да је виђење које је председник Џозеф Ф. Смит примио истинито. Сведочим да свако може сазнати да је истинито.
Моја браћо и сестре, свој говор сам припремио пре него што је моја драга супруга Барбара преминула. Моја породица и ја захваљујемо вам се за вашу љубав и доброту. Молим се да ме Господ благослови док вам будем говорио овог јутра.
У октобру 1918. године, пре 100 година, председник Џозеф Ф. Смит имао је величанствено виђење. После скоро 65 година посвећеног служења Господу у Цркви Исуса Христа светаца последњих дана и само неколико недеља пре смрти 19. новембра 1918, седео је у својој соби размишљајући о Исусовој помирбеној жртви и читању описа апостола Петра о Спаситељевом службовању у духовном свету након Његовог распећа.
Забележио је: „Док читах бејах веома ганут… Док промишљах о ономе што је записано, очи разумевања ми се отворише, и Дух Господњи почину на мени, и видех мноштво мртвих, и малих и великих.”1 Целокупан текст о виђењу забележен је у 138. одсеку Учења и завета.
Дозволите ми да наведем неку позадину како бисмо током припреме за примање овог изузетног откривења у потпуности могли ценити живот Џозефа Ф.
Када је био председник Цркве, посетио је Наву 1906. године и размишљао о упомени из времена када је имао само пет година. Рекао је: „Ово је управо место на којем сам стајао када су [Џозеф, мој стриц и мој отац, Хајрам] стигли на путу према Картиџу. Без силажења са коња, отац се нагнуо са седла и подигао ме са земље. Пољубио ме је на растанку и поново ме спустио и видео сам га како је одјахао.”2
Следећи пут када их је Џозеф Ф. видео, његова мајка, Мери Филдинг, подигла га је да види мученике који су лежали један поред другог, након што су брутално убијени у затвору у Картиџу 27. јуна 1844.
Две године касније, Џозеф Ф. је, заједно са својом породицом и верном мајком, Мери Филдинг Смит, напустио свој дом у Навуу због одласка у Зимско склониште. Иако још није имао 8 година, Џозеф Ф. је морао да управља једном од воловских запрега из Монтроуза, у Ајови, ка Зимском склоништу, а онда касније до долине Солт Лејка, у коју је стигао са скоро 10 година. Надам се да ви дечаци и младићи слушате и схватате одговорност и очекивања која су почивала на Џозефу Ф. током његовог детињства.
Само четири године касније, 1852. године, када је имао 13 година, његова вољена мајка је преминула - оставивши Џозефа и његову браћу и сестре сирочадима.3
Џозеф Ф. је позван да служи мисију на Хавајским острвима 1854. године, када је имао 15 година. Ова мисија, која је трајала више од три године, била је почетак доживотне службе у Цркви.
По повратку у Јуту, Џозеф Ф. се оженио 1859.4 У наредних неколико година његов живот је био испуњен радом, породичним обавезама и са још две мисије. 1. јула 1866. године, са 27 година, живот Џозефа Ф. се заувек променио када га је Бригам Јанг заредио у апостола. У октобру наредне године попунио је упражњено место у Савету дванаесторице.5 Пре него што је 1901. године и сам постао председник, био је саветник Бригама Јанга, Џона Тејлора, Вилфорда Вудруфа и Лоренца Сноуа.6
Џозеф Ф. и његова супруга Џулина дочекали су своје прво дете, Мерси Џозефину.7 Имала је само две и по године када је преминула. Убрзо након тога, Џозеф Ф. је записао: „Јуче је било месец дана откако је моја … драга Џозефина умрла. Ох! Да сам је могао спасити да одрасте у жену. Недостаје ми свакога дана и усамљен сам… Боже, опрости ми моју слабост ако је погрешно што толико волим своју малену.”8
Током свог живота, председник Смит је изгубио оца, мајку, једног брата, две сестре, две жене и тринаесторо деце. Добро је знао шта је то туга и како је изгубити вољене.
Када је његов син Алберт Џеси умро, Џозеф Ф. је написао својој сестри, Марти Ен, да је вапио Господу да га спасе и питао: „Зашто тако? O, Боже, зашто мора да буде тако?”9
Упркос његовим молитвама у то време, Џозеф Ф. није примио никакав одговор што се тога тиче.10 Рекао је Марти Ен да је „небо [изгледало као] од месинга над главамаˮ када је реч о смрти и духовном свету. Ипак, његова вера у Господња вечна обећања била је чврста и постојана.
У време одређено од Господа, председник Смит је примио додатне одговоре, утеху и разумевање о духовном свету у чудесном виђењу у октобру 1918. године.
Та година му је била нарочито болна. Био је у жалости због бројних жртава у Великом светском рату у коме се број убијених људи попео на 20 милиона. Осим тога, пандемија грипа се ширила светом, лишивши живота чак 100 милиона људи.
Током те године, председник Смит је такође изгубио још три драгоцена члана породице. Старешина Хајрам Мек Смит, из Већа дванаесторице апостола, његов прворођени син и мој деда, изненада је умро од пуцања слепог црева.
Председник Смит је написао:„Занемео сам од туге!… Срце ми је сломљено; у мени нема живота!… О! Волео сам га!… Заувек ћу га волети. И тако је и увек ће бити са свим мојим синовима и ћеркама, али он је мој прворођени син, први који ми је донео радост и наду бескрајног, часног имена међу људима… Из дубине душе захваљујем Богу за њега! Али… О! Био ми је потребан! Свима је био потребан! Био је од велике користи за Цркву… А сада… О! Шта да радим!… О! Боже, помози ми!”11
Следећег месеца, зет председника Смита, Алонсо Кеслер, умро је у трагичној несрећи.12 Председник Смит је у свом дневнику забележио: „Ова најстрашнија и трагична несрећа са смртним исходом, поново је моју породицу обавила тугом.”13
Седам месеци касније, у септембру 1918, снаха председника Смита и моја бака Ида Боуман Смит умрла је након што је родила своје пето дете, мог ујака Хајрама.14
И тако је, 3. октобра 1918. године, док је доживљавао интензивну тугу над милионима који су умрли у свету због рата и болести, као и смрти чланова своје породице, председник Смит примио небеско откривење познато као „виђење о откупљењу мртвихˮ.
То откривење поменуо је наредног дана на уводном заседању октобарске генералне конференције. Здравље председника Смита је слабило, али је кратко говорио: „Нећу, не бих се усудио да почнем да говорим о многим стварима које су ми на уму овог јутра и одгодићу то за неки други пут, свој покушај да вам кажем неке од ствари које ми с врзмају по глави, а на срцу су ми. Нисам живео ових [последњих] пет месеци. Био сам у духу молитве, преклињања, вере и одлучности; и непрестано сам имао комуникацију са Духом Господњим.”15
Откривење које је примио 3. октобра утешило је његово срце и пружило му одговоре на многа питања. И ми се можемо утешити и сазнати више о својој будућности када ми и наши вољени умремо и одемо у духовни свет, када проучавамо ово откривење и размишљамо о његовом значају када је реч о начину на који живимо свакодневни живот.
Међу многим стварима које је председник Смит видео била је Спаситељева посета вернима у свету након Његове смрти на крсту. Из тог виђења цитирам:
„Али гле, међу праведнима, Он организова своје снаге и одреди гласнике, одевене моћу и влашћу, и повери им да пођу и понесу светлост јеванђеља онима који су у тами, и то свим духовима човечјим;16 и тако се јеванђеље проповедало мртвима…
Ови беху поучени вери у Бога, покајању за грехе, заступничком крштењу за опрост греха, дару Светога Духа полагањем руку,
и свим другим начелима јеванђеља која је неопходно да познају да би се оспособили како би примили суд по човеку телом, а по Богу да живе Духом…
Јер мртви гледаху на дуго одсуство својих духова из тела као на ропство.
Њих је Господ поучавао, и дао им је моћ да изађу, након Његовог васкрсења из мртвих, да уђу у царство Оца Његовог, и тамо буду крунисани бесмртношћу и вечним животом,
и да наставе од тада па надаље да се баве својим пословима као што им је Господ обећао, и буду судеоници у свим благословима који беху чувани за оне који Га љубе.”17
У том виђењу, председник Смит је видео свог оца, Хајрама и пророка Џозефа Смита. Прошло је 74 године од када их је последњи пут видео као мали дечак у Навуу. Можемо само замислити његову радост када је видео свог вољеног оца и стрица. Мора да је био надахнут и утешен сазнањем да сви духови задржавају сличност са својим смртничким телима и да нестрпљиво чекају дан свог обећаног васкрсења. Виђење је у потпуности открило дубину и ширину плана Небеског Оца за Његову децу и Христову откупљујућу љубав и неупоредиву моћ Његовог помирења.18
На ову посебну 100. годишњицу позивам вас да детаљно и размишљајући прочитате ово откривење. Том приликом нека вас Господ благослови како бисте потпуније разумели и ценили Божју љубав и Његов план спасења и среће за Његову децу.
Сведочим да је виђење које је председник Џозеф Ф. Смит примио истинито. Сведочим да је свако може прочитати и сазнати да је истинита. Они који не приме ово знање у овом животу сигурно ће сазнати истину о томе када сви стигну у духовни свет. Тамо ће сви волети и славити Бога и Господа Исуса Христа због великог плана спасења и благослова обећаног васкрсења, када ће се тело и дух поново поново ујединити и никада више неће раздвојити.19
Колико сам захвалан што знам где је моја драгоцена Барбара и да ћемо поново бити заједно са нашом породицом, за сву вечност. Нека нас Господњи мир поджава, сада и заувек, моја је понизна молитва, у име Исуса Христа, амен.