![](https://www.churchofjesuschrist.org/imgs/https%3A%2F%2Fassets.churchofjesuschrist.org%2F85%2F72%2F8572c486f6a3b1156d10b230399041d8e0d88157%2F8572c486f6a3b1156d10b230399041d8e0d88157.jpeg/full/!250,/0/default)
Служити
Сваки члан је потребан и сваком члану је потребна прилика за служење.
Као дечак уживао сам да радим са својим стрицем Лиманом и стрином Дороти на њиховој фарми. Стриц Лиман је обично водио наше пројекте, а стрина Дороти је возила стари Доџов камионет. Сећам се налета адреналина када смо се заглибили у блату или када смо покушали да се успнемо уз стрмо брдо. Стриц Лиман би викао: „Пребаци у трећу брзину, Дороти!” Тада сам почео да се молим. Некако, уз Господњу помоћ и пошто би мењала брзине, стрина Дороти би пронашла трећу. Са свим точковима у погону и покрету, камионет би кренуо напред и наш посао би био настављен.
„Убацити у трећу брзину” значи пребацити у посебну брзину у којој одређени број зупчаника заједно ради како би се створио већи обртни моменат.1 Трећа брзина вам, заједно са погоном на четири точка, омогућава да пребаците у нижу брзину, добијете више снаге и покренете се.
Волим да о свакоме од нас размишљам као о делу треће брзине док заједно радимо у Цркви - у одељењима и огранцима, у већима и помоћним организацијама. Баш као што се зупчаници спајају како би омогућили већу снагу у трећој брзини, и ми имамо већу снагу кад се удружимо. Када се ујединимо у служењу једни другима остварујемо пуно више заједно него што бисмо могли сами. Узбудљиво је бити укључен и уједињен док служимо и помажемо у Господњем делу.
Служење је благослов
Прилика да служимо је један од највећих благослова чланства у Цркви.2 Господ је рекао да ако га волимо, служићемо Му,3 а служимо Му тако што служимо другима.4
Док служимо, приближавамо се Богу.5 Упознајемо Га на начине на које иначе не бисмо могли. Наша вера у Њега расте. Наши проблеми нам постају јаснији. Живот постаје испуњенији. Наша љубав према другима расте, као и наша жеља да служимо. Захваљујући том благословеном поступку постајемо више попут Бога и спремнији смо да Му се вратимо.6
Као што је председник Марион Џ. Ромни поучио: „Служба није нешто што подносимо на земљи да бисмо могли зарадити право да живимо у небеском царству. Служба је сам материјал од кога је направљен живот у небеском царству.”7
Служење може бити изазов
Међутим, служење у Цркви може бити изазовно ако се од нас тражи да чинимо нешто што нас плаши, ако се уморимо од служења или ако смо позвани да обављамо нешто што нам у почетку није привлачно.
Недавно сам добио задужење. Служио сам у области Африка - југоисток. Било је узбудљиво служити тамо где је Црква релативно млада и још је у процесу успостављања, и заволели смо свеце. Тада сам позван да се вратим у седиште Цркве, и, да будем искрен, нисам баш био одушевљен. Промена у задужењу донела је неке непознанице.
Једне ноћи, након размишљања о предстојећој промени, сањао сам свог чукундеду, Џозефа Скина. Из његовог дневника знао сам да када су се он и његова супруга, Марија, преселили у Наву, желео је да служи па је потражио пророка Џозефа Смита и упитао га како може да помогне. Пророк га је замолио да ради на фарми Смитових неколико километара источно од града и ради најбоље што може, па је тако и учинио. Радио је на фарми Смитових.8
Промислио сам на повластицу коју је Џозеф Скин имао да прими задужење на тај начин. Изненада сам схватио да сам имао исту повластицу какву сви ми имамо. Сви црквени позиви долазе од Бога - преко његових постављених слугу.9
Осетио сам јасну духовну потврду да је моје ново задужење надахнуто. Важно је да остваримо ту везу - да нам наш позив буквално долази од Бога преко наших свештеничких вођа. Након овог искуства мој став се променио, и био сам испуњен дубоком жељом да служим. Захвалан сам на благослову покајања и свом промењеном срцу. Волим своје ново задужење.
Чак и ако мислимо да је наш црквени позив само идеја нашег свештеничког вође или да нам је уручен јер нико други није хтео да га прихвати, бићемо благословени док служимо. Али, кад препознамо Божју руку у свом позиву и служимо свим својим срцем, примамо додатну моћ у својој служби и постајемо истинске слуге Исуса Христа.
Служење захтева веру
Испуњавање позива захтева веру. Недуго након што су Џозеф и Марија стигли на фарму, тешко су се разболели. Нису имали новца и налазили су се међу странцима. Било је то тешко време за њих. Џозеф је у свом дневнику написао: „Радили смо заједно [и] држали се Цркве са оно мало вере коју смо имали, иако се ђаво трудио да нас уништи и натера да се вратимо.”10
Заједно са стотином других потомака, бићу вечно захвалан што се Џозеф и Марија нису вратили. Благослови долазе када смо истрајни у нашим позивима и одговорностима, и када се држимо вере коју имамо.
Познајем предивну учитељицу јеванђеоског учења која уздиже чланове разреда док поучава и подстиче надахнуте разговоре, али није увек било тако. Након што се прикључила Цркви примила је позив да поучава у Школици. Сматрала је да не поседује никакве вештине за поучавање, али прихватила је пошто је спознала важност служења. Убрзо ју је савладао страх па је престала да долази како не би морала да поучава. На срећу, њен кућни учитељ је приметио њено одсуствовање, посетио ју је и позвао да се врати. Бискуп и чланови одељења су јој помогли. На крају, са већом вером почела је да поучава децу. Док је примењивала начела која се сада поучавају у приручнику Поучавање на Спаситељев начин, Господ је благословио њена настојања и она је постала талентована учитељица.11
Природни мушкарац или жена у свима нама склони су да избегавају да служе због разлога попут: „Нисам спреман да служим; морам још да учим, уморан сам и морам се одморити, сувише сам стар - сада је ред на неког другог, или, једноставно сам превише заузет.”
Браћо и сестре, прихватање и обављање позива је поступак вере. Можемо имати поверење у оно чему нас наш пророк, председник Томас С. Монсон, стално поучава: „Кога Господ позове, Господ га и квалификује” и „кад смо на Господњем задатку, имамо право на његову помоћ.”12 Било да смо преоптерећени или незаинтересовани, било да смо ужасно уплашени или нам је страшно досадно, Господ жели да пребацимо у нижу и јачу брзину, и служимо.
Не видим икакве знакове да су председник Монсон и његови сарадници у Првом председништву и Већу дванесторице превише запослени или превише уморни. Они на надахњујући начин рефлектују моћ која долази у наш живот док примењујемо веру, прихватамо задужења и испуњавамо их предано и посвећено. Они су „подметнули леђа”13 пре много година и настављају да гурају напред и нагоре.
Да, они служе у важним позивима, али сваки позив или задатак је важан. Председник Гордон Б. Хинкли, претходни пророк и председник Цркве, рекао је: „Сви смо ми заједно у овоме великом делу. … Ваша је дужност озбиљна у вашем домену одговорности попут моје дужности у мом домену. Ниједан позив у овој цркви није мали нити безначајан.”14 Сваки позив је важан.15
Служимо
Устанимо са вером, подметнимо леђа и покренимо ово драгоцено дело.”16 Убацимо у трећу брзину заједно са верном стрином Дороти. Служимо као браћа и сестре.
Ако желите да улепшате дан свом бискупу или председнику огранка, питајте га: „Како могу да помогнем? Где би Господ хтео да служим?” Док се он моли и разматра ваше личне, породичне и пословне дужности, биће надахнут да вам упути одговарајући позив. Када будете рукоположени, примићете свештенички благослов који ће вам помоћи да успете. Бићете благословени! Сваки члан је потребан и сваком члану је потребна прилика за служење.17
Исус Христ је наш Узор
Исус Христ, наш велики Узор, дао је свој живот за дело свог Оца. На Великом савету пре организовања овог света, Исус се, изабран и помазан од почетка, добровољно јавио: „Ево ме, мене пошаљи.”18 Чинећи то, дословно је постао слуга свима нама. Захваљујући Исусу Христу и моћи коју примамо преко његовог помирења и ми можемо служити. Он ће нам помоћи.19
Изражавам своју искрену љубав онима међу вама који можда нису тренутно у могућности да служе у Цркви на традиционалне начине због личних околности, али који живе у духу служења. Молим се да ћете бити благословени у својим настојањима. Такође изражавам своју захвалност онима који величају позиве недељу за недељом, као и онима који ће ускоро прихватити позив за служење. Сви доприноси и жртве су добродошли, а посебно их цени онај коме сви служимо. Сви који служе примиће Божју благодат.20
Без обзира на наше године или околности, нека наше служење буде наш мото.”21 Служите у свом позиву. Служите мисију. Служите својој мајци. Служите странцу. Служите свом ближњем. Једноставно служите.
Нека Господ благослови сваког од нас у нашим настојањима да служимо и постанемо истински следбеници Исуса Христа.22 Сведочим да он живи и да усмерава ово дело. У име Исуса Христа, амен.