Misionáři se nemohou dělit o evangelium, dokud nenajdou někoho, koho by mohli učit. Najít někoho vyžaduje použít víru – víru k tomu, abyste mluvili s lidmi o evangeliu Ježíše Krista, víru k tomu, abyste vyhledávali příležitosti k výuce, a víru v to, že Bůh vás povede k těm, kteří jsou připraveni naslouchat. Nejefektivnější způsob, jak najít ty, které můžete učit, je skrze členy Církve. Všichni členové Církve, včetně perspektivních misionářů, mají osobní zodpovědnost pomáhat nacházet ty, kteří jsou připraveni přijmout znovuzřízené evangelium. Mladí členové se mohou připravovat na službu na plný úvazek tím, že se již nyní budou dělit o evangelium s druhými – ať již osobně, nebo prostřednictvím internetu.
Požádejte předem jednoho nebo dva studenty, aby během lekce předvedli ostatním jednu nebo obě tyto činnosti: 1) jak používat stránky LDS.org nebo Mormon.org ke sdílení videí či jiných materiálů pomocí sociálních sítí nebo 2) jak si vytvořit profil na stránkách mormon.org.
Náměty pro výuku
Rozvíjejte víru v to, že najdete ty, které budete moci učit
Vysvětlete, že president Wilford Woodruff sloužil krátce po svém vysvěcení apoštolem jako misionář v Anglii. Ukažte studentům níže uvedený příběh a požádejte je, aby se střídali při jeho čtení, abyste tak v úvodu lekce uvedli, že při nacházení lidí, které bychom mohli učit, je důležité usilovat o Pánovu pomoc. Vyzvěte je, aby se zaměřili na to, co starší Woodruff udělal, aby našel ty, které by mohl učit:
Obrázek
President Wilford Woodruff
„Starší Woodruff hledal Pána v modlitbě … a ptal se, kam se má vydat. Později vyprávěl: ‚S vírou, že je mou výsadou a povinností poznat vůli Páně ohledně této záležitosti, jsem tudíž požádal Nebeského Otce ve jménu Ježíše Krista, aby mě učil své vůli v této věci, a když jsem se ptal, Pán mi sdělil a ukázal, že Jeho vůlí je, abych se ihned vydal na jih Anglie. Promluvil jsem si ohledně této záležitosti s bratrem Williamem Benbowem, který kdysi žil v Herefordshire a měl přátele, kteří tam dosud bydleli, a velmi si přál, abych onu oblast navštívil, a velkoryse mi nabídl, že mě bude doprovázet na cestě do domu svého bratra a zaplatí mi cestovní náklady, což jsem ochotně přijal.‘
4. března 1840 dorazili starší Woodruff a William Benbow k domu Williamova bratra Johna. ‚Během jedné hodiny poté, co jsme dorazili k němu domů,‘ vzpomínal president Woodruff, ‚jsem se dozvěděl, proč mě tam Pán poslal. … Nalezl jsem tam skupinu mužů a žen, v počtu asi šesti set, kteří se spojili pod názvem Sjednocení bratří a kteří usilovali o dosažení dávného řádu věcí. Přáli si evangelium – tak, jak mu učili proroci a apoštolové, podobně jako jsem si to jako mladý přál i já.‘
Pilným studiem Bible se John Benbow s rodinou a s přáteli připravovali na přijetí znovuzřízeného evangelia.
Rodina Benbowových přijala poselství Znovuzřízení rychle a William se vrátil do Staffordshire ‚poté, co měl tu šťastnou výsadu vidět svého bratra Johna Benbowa a celou jeho rodinu … nechat se pokřtít do nové a věčné smlouvy‘. Starší Woodruff zůstal v oné oblasti asi osm měsíců. Později vzpomínal: ‚Během prvních třiceti dnů poté, co jsem dorazil do Herefordshire, jsem pokřtil čtyřicet pět kazatelů a několik set členů. … Za asi osm měsíců práce jsme přivedli do Církve dva tisíce lidí.‘
President Woodruff ve vztahu k této zkušenosti napsal: ‚Celá historie této misie v hrabství Herefordshire ukazuje, jak je důležité naslouchat onomu tichému a jemnému hlasu Božímu a zjevením Ducha Svatého. Pán tam měl ty, kteří byli pro evangelium připraveni. Modlili se o světlo a o pravdu a Pán jim poslal mě.‘“ (Teachings of Presidents of the Church: Wilford Woodruff [2004], 90–91.)
Zeptejte se studentů:
Co starší Woodruff udělal, aby zjistil, kde má najít ty, kteří byli připraveni přijmout evangelium?
Jak Pán staršímu Woodruffovi pomohl? (Mohli byste poukázat na to, že Pán nejen inspiroval staršího Woodruffa, aby se vydal na jih Anglie, ale také mu umožnil učit na farmě Johna Benbowa, kde byly stovky mužů a žen připraveny přijmout znovuzřízené evangelium.)
Jakou zásadu ohledně nacházení těch, které byste mohli učit, příběh staršího Woodruffa znázorňoval? (Odpovědi studentů lze shrnout tím, že na tabuli napíšete tuto zásadu: Když se modlíme o pomoc, nasloucháme Duchu a poté jednáme s vírou, Pán nám může pomoci najít ty, kteří jsou připraveni přijmout evangelium.)
Vyzvěte členy třídy, aby si nalistovali stranu 155 v příručce Kažte evangelium mé, a požádejte některého z nich, aby přečetl první odstavec pod nadpisem „Rozvíjejte víru k nacházení lidí“. Poté se zeptejte:
Jak vás znalost toho, že „Pán připravuje lidi, aby přijali vás i znovuzřízené evangelium“, motivuje k tomu, abyste se připravovali na službu na misii?
Vyzvěte studenty, aby si přečetli další odstavec na straně 155 v příručce Kažte evangelium mé, který se nachází pod dílčím nadpisem „Boží rodina“. Poté se zeptejte:
Jaký vliv má nauka, že všichni muži a ženy jsou součástí Boží rodiny, na vaše pocity ohledně nacházení těch, které byste mohli učit?
O co se Alma v Almovi 31:34–35 modlil, když se připravoval kázat Zoramitům?
O jaké postřehy ohledně nacházení těch, které by mohli učit, se v tomto videu misionáři podělili? (Studenti mohou odpovídat přibližně takto: Misionáři se mají modlit o příležitosti, mají mít rádi druhé a pohlížet na ně tak, jak na ně pohlíží Bůh, a mají pamatovat na to, že Pán připravuje své děti, aby přijaly evangelium, a vede své misionáře, aby je našli. Vzhledem k tomu, že Bůh své děti miluje, přeje si, aby měl každý příležitost doslechnout se o evangeliu a přijmout ho.)
Proč je důležité jednat, když máte pocit, že máte o druhé projevit zájem a vyzvat je, aby se dozvěděli něco o evangeliu?
Vyzvěte studenty, aby si přečetli tři odstavce v dílčím oddíle s názvem „[Najděte] ty, kdož jsou ochotni vás přijmouti“ na straně 156 v příručce Kažte evangelium mé. Poté se zeptejte:
S jakými výzvami se můžeme potýkat, když se snažíme najít ty, které bychom mohli učit? (Obvykle nevíme, kdo je připraven přijmout evangelium. Lidé v nás možná ihned nerozpoznají Pánovy služebníky. Možná si neuvědomují, že ve skutečnosti hledají znovuzřízené evangelium.)
Jak nám Pán pomáhá najít ty, které bychom mohli učit? (Sesílá Ducha Svatého, aby nás vedl.)
Co by si podle vás Pán přál, aby misionáři dělali, když nevidí bezprostřední výsledky své snahy najít ty, které by mohli učit?
Pokud máte ve třídě studenty, kteří jsou obrácenými do Církve, zvažte možnost požádat jednoho nebo více z nich, aby se podělili o to, jak se dostali do kontaktu s Církví a jak dospěli k poznání, že je misionáři učí pravdě. Pokud ve třídě žádné obrácené nemáte, vyzvěte studenty, aby se zamysleli nad nějakým obráceným v jejich rodině nebo sboru, kterého dobře znají. Zvažte možnost vyzvat je, aby se podělili o to, jak tento člověk přijal evangelium.
Důležitost misionářské práce členů
Ukažte studentům tento citát presidenta Thomase S. Monsona a některého z nich požádejte, aby ho přečetl:
Obrázek
President Thomas S. Monson
„Nyní je čas, aby se členové a misionáři spojili ve společném úsilí a společně pracovali na Pánově vinici a přiváděli duše k Němu. Připravil pro nás prostředky, díky nimž se můžeme dělit o evangelium mnoha různými způsoby, a pokud budeme jednat s vírou v to, že dokážeme Jeho dílo naplňovat, bude nám v naší práci pomáhat.“ („Faith in the Work of Salvation“ [proslov pronesený na celosvětovém školení vedoucích o práci na spasení, 23. června 2013].)
Mohli byste studentům položit například tyto otázky:
Proč je důležité pamatovat na to, že prorok Boží nás žádá, abychom se zapojili do misionářské práce členů? (Mohli byste zmínit Nauku a smlouvy 88:81, kde se popisuje, co Pán očekává od těch, kteří již evangelium obdrželi.)
Proč podle vás president Monson řekl, že „nyní je čas“, aby členové a misionáři spolupracovali?
Poté studenty vyzvěte, aby si nalistovali stranu 160 v příručce Kažte evangelium mé, a požádejte tři z nich, aby se vystřídali při čtení prvních tří odstavců pod nadpisem „Důležitost členů“. Poté se zeptejte:
Jaký výsledek může mít spolupráce členů a misionářů při hlásání evangelia? (V odpovědích studentů by mohla zaznít tato zásada: Když členové zvou druhé, aby se učili, a jsou při lekcích přítomni, více lidí se nechává pokřtít a zůstává aktivními v Církvi.)
Co z toho, co členové dělali, vedlo k tomu, že rodina Adamsových obdržela požehnání plynoucí z evangelia?
Co podle vás motivovalo členy v tomto videu, aby se podělili o evangelium s rodinou Adamsových?
Požádejte studenty, aby přečetli dva odstavce v oddíle s názvem „Žádné úsilí není zbytečné“ na straně 170 v příručce Kažte evangelium mé. Zvažte možnost položit jim otázky podobné těmto:
Proč i v případě, že lidé pozvání, aby se zajímali o znovuzřízené evangelium nepřijmou, není úsilí sloužit druhým a učit je zbytečné?
Jak si může misionář uchovat zdravý postoj, když se druzí rozhodnou o evangelium nezajímat?
Požádejte studenty, aby řekli, jak se v minulosti již zapojili do misionářské práce členů. Vybídněte je, aby vysvětlili, jak se cítili, když se snažili dělit o evangelium s druhými.
Zapojujte se do misionářské práce členů
Na tabuli napište následující seznam odkazů na verše a poté vyzvěte studenty, aby si všichni jednu z těchto pasáží přečetli a vyhledali požehnání slíbená těm, kteří se rozhodnou zapojit do misionářské práce.
Poté, co studentům poskytnete čas na to, aby si zvolené pasáže prošli, je požádejte, aby verše, které četli, vysvětlili a podělili se o to, jak by je mohla slíbená požehnání motivovat k tomu, aby nacházeli druhé, kteří by mohli přijmout poselství evangelia. Povzbuďte všechny členy třídy, aby se do této diskuse zapojili. Jejich odpovědi byste mohli psát na tabuli vedle odpovídajících odkazů na verše z písem.
Zvažte možnost napsat na tabuli tuto zásadu: Jakožto členové-misionáři můžeme již nyní nacházet ty, které mohou misionáři učit.
Abyste studentům pomohli porozumět tomu, jak se mohou zapojovat do misionářské práce členů, požádejte některého z nich, aby přečetl následující citát staršího M. Russella Ballarda z Kvora Dvanácti apoštolů. Vyzvěte členy třídy, aby se zaměřili na rady týkající se toho, jak získat sebedůvěru a odvahu, když oslovujeme druhé:
Obrázek
Starší M. Russell Ballard
„Bratři a sestry, když členové nebo misionáři na plný úvazek pokleknou k modlitbě a budou prosit Pána, aby jim požehnal misionářskými příležitostmi, obavy budou nahrazeny vírou a sebedůvěrou. Pak musíme projevit víru a vyhledávat příležitosti k tomu, abychom představili evangelium Ježíše Krista dětem našeho Nebeského Otce, a tyto příležitosti se určitě dostaví. Tyto příležitosti nikdy nebudou vyžadovat, abychom působili nuceně nebo nepřirozeně. Budou přirozeným důsledkem naší lásky k našim bratrům a sestrám. Prostě jednejte pozitivně, a ti, s nimiž mluvíte, vaši lásku pocítí. A na tento pocit nikdy nezapomenou, i v případě, že možná ještě nebude pravý čas na to, aby evangelium přijali. I to se může v budoucnu změnit, když se změní okolnosti jejich života.
Když ve službě Pánu děláme to nejlepší, co dokážeme, nemůžeme selhat. Ačkoli konečný výsledek je důsledkem použití svobody jednání dotyčného člověka, sdílení evangelia je naší zodpovědností.
Důvěřujte Pánu. On je dobrý Pastýř. Zná své ovce a Jeho ovce znají Jeho hlas; a v dnešní době je hlasem dobrého Pastýře hlas váš i ten můj. A nebudeme-li do této práce zapojeni, pak přehlédneme mnoho těch, kteří by si poselství o Znovuzřízení rádi vyslechli. Jednoduše řečeno je to záležitost víry a skutků na naší straně. Zásady jsou celkem jednoduché – modlete se, osobně i v rodině, o misionářské příležitosti. …
Nemusíte být společenským člověkem nebo výmluvným či přesvědčivým učitelem. Máte-li v nitru hlubokou lásku a naději, Pán slibuje, že když pozdvihnete „hlas svůj k tomuto lidu; [a budete říkati] myšlenky, jež [vloží] do srdce vašeho, … nebudete před lidmi zahanbeni;
Co podle doporučení staršího Ballarda mají členové dělat, aby získali větší sebedůvěru při seznamování druhých s evangeliem?
V jakém smyslu je nacházení těch, které můžete učit, záležitostí víry?
Vyzvěte studenty, aby věnovali několik minut tomu, že si projdou seznam s názvem „Náměty, jak pomoci členům“ na straně 162 v příručce Kažte evangeliu mé a zaměří se na to, jak konkrétně se členové mohou do misionářské práce zapojit. Vybídněte je, aby si vybrali jeden nebo dva náměty, které by mohli již nyní využít, aby se do misionářské práce členů zapojili. Poté se zeptejte:
Které z těchto námětů můžete nyní využít k tomu, abyste zvali druhé, aby si vyslechli poselství evangelia?
Proč podle vás někteří členové Církve váhají oslovit druhé tak, jak je uvedeno na tomto seznamu?
Povzbuďte studenty, aby věnovali několik minut tomu, že si zapíší, co budou dělat, aby našli ty, které by mohli misionáři učit. Vysvětlete jim, že jejich plány by mohly být ještě efektivnější, kdyby si zapsali jména konkrétních přátel a rodinných příslušníků z řad nečlenů Církve, s nimiž by se mohli o poselství evangelia podělit. Mohli byste jim navrhnout, aby si například zapsali, že se budou pravidelně modlit o misionářské příležitosti; že budou s druhými mluvit o tématech z evangelia; že je budou zvát na bohoslužby nebo jiné církevní činnosti či akce; že je vyzvou, aby si vyslechli lekce od misionářů; že je vyzvou, aby si přečetli Knihu Mormonovu, atd. Podle nabádání Ducha byste mohli několik studentů vyzvat, aby se o své plány podělili s ostatními ve třídě.
Používejte všechny nástroje, které Bůh připravil
Požádejte některého studenta, aby přečetl následující citát staršího L. Toma Perryho (1922–2015) z Kvora Dvanácti apoštolů, a členy třídy vyzvěte, aby věnovali pozornost tomu, jak se proces nacházení těch, které by mohli učit, mění:
Obrázek
Starší L. Tom Perry
„Když jsem byl mladý misionář, mluvili jsme s lidmi na ulici a klepali na dveře – a tak jsme kázali evangelium. Od té doby se svět změnil. V dnešní době je mnoho lidí v životě zaneprázdněno. Spěchají z jednoho místa na druhé a nejsou moc často ochotni vpustit do svého domova naprosto neznámého a nezvaného člověka, aby jim sdělil poselství znovuzřízeného evangelia. Jejich hlavním způsobem komunikace s druhými, a to i s blízkými přáteli, je často internet. A tak se musí změnit samotná podstata misionářské práce, pokud má Pán naplňovat své dílo shromažďování rozptýleného Izraele ‚ze čtyř koutů země‘. (2. Nefi 21:12.) Misionáři jsou nyní oprávněni používat při hlásání slova internet. …
Zatímco misionáři vstupují do této nové doby, kdy budou při konání Pánova díla používat počítače, vyzýváme mladé i starší, dospělé a mladé dospělé, mládež i děti, ať jste kdekoli, abyste se k nám připojili … [ve sdílení poselství evangelia] na internetu. …
Právě tak, jako se musí měnícímu se světu přizpůsobit misionáři, musí také členové změnit způsob, jakým nazírají na misionářskou práci. V této souvislosti chci jasně říci, že to, co je požadováno od nás jako od členů, se nemění; ale způsob, jakým plníme svou zodpovědnost dělit se o evangelium, se musí přizpůsobit měnícímu se světu.“ („Missionary Work in the Digital Age“ [proslov pronesený na celosvětovém školení vedoucích o práci na spasení, 23. června 2013].)
Zeptejte se:
Proč podle staršího Perryho musí členové a misionáři začít používat při sdílení evangelia on-line materiály a zdroje? Jaké výhody má používání těchto materiálů a zdrojů?
Jaké on-line nástroje nebo materiály byste mohli použít k tomu, abyste se podělili o svědectví ohledně evangelia a abyste druhé vyzvali, aby se o něm dozvěděli více?
Jak konkrétně byste mohli tyto nástroje používat, abyste se dělili o poselství evangelia? (Tato diskuse studentům pomůže rozpoznat zásadu týkající se toho, že následovníci Ježíše Krista mohou používat novodobé technické prostředky k tomu, aby se dělili o svědectví ohledně evangelia s lidmi po celém světě.)
Ukažte studentům níže uvedené pokyny ze stránek LDS.org a požádejte některého z nich, aby přečetl první odstavec. Poté požádejte některé další studenty, aby přečetli seznam pokynů ohledně používání sociálních sítí. Vyzvěte členy třídy, aby se zaměřili na to, jak jim tyto pokyny mohou pomoci lépe sdílet evangelium na internetu.
„Sociální sítě mohou být mocným vlivem v životě těch, kteří je používají. Mohou nám poskytovat možnost vyjadřovat víru v Ježíše Krista a posilovat vztahy s druhými. Církev povzbuzuje k používání sociálních sítí v případě, že to podporuje její poslání, posiluje vztahy s druhými a napomáhá zjevení mezi dětmi našeho Nebeského Otce. Členové Církve jsou povzbuzováni k tomu, aby byli příkladem své víry za všech dob a na všech místech, včetně zapojování se do globálních konverzací dostupných na sociálních sítích. …
Níže jsou uvedena doporučení pro používání sociálních sítí v osobním životě: …
V kontaktu s druhými na internetu buďte slušní. Učení Svatých posledních dnů vyžaduje, aby se členové Církve chovali k ostatním s úctou, bez ohledu na situaci.
Tak, jak vás vede Duch, vyjadřujte osobní svědectví o znovuzřízeném evangeliu. Takováto poselství mají být osobní; nevyvolávejte v druhých dojem, že mluvíte jménem Církve, a nevytvářejte skupiny, které by vyvolávaly dojem, že Církev oficiálně zastupují nebo jsou Církví podporovány.
V komunikaci s druhými na sociálních sítích buďte vždy příkladem následovníků Krista. Váš pozitivní příklad může ovlivnit ty, s nimiž jste v kontaktu. Je moudré přerušit kontakt s těmi, kteří se neustále snaží druhé srážet, a zvláště s těmi, kteří zveřejňují nevhodné materiály. …
Když něco zveřejňujete na sociálních sítích, používejte dobrý úsudek. Na internetu neexistuje tlačítko ‚smazat‘. Obrázky a zveřejněné materiály mohou zůstat on-line mnoho let a mohou vám uškodit, až si budete hledat zaměstnání nebo se hlásit na vysokou školu nebo i při jiných příležitostech, kdy si druzí budou chtít projít vámi zveřejněné materiály na internetu. Dbejte na to, aby vaše aktivita na internetu byla v souladu s vaším závazkem brát na sebe jméno Spasitele.“ („Social Media Helps for Members“, LDS.org.)
Požádejte studenty, aby se s ostatními ve třídě podělili o své názory ohledně toho, proč by měli pamatovat na doporučení z tohoto seznamu, když se dělí o evangelium na internetu.
Máte-li dostatek času, zvažte možnost požádat některého studenta, aby ostatním ve třídě předvedl, jak je možné na sociálních sítích sdílet videa nebo jiné materiály ze stránek LDS.org nebo Mormon.org. Mohli byste také požádat jiného studenta, aby předvedl, jak si vytvořit profil na stránkách Mormon.org.
Zvažte možnost pustit studentům video „Sharing Your Beliefs“ [„Sdílení vašeho přesvědčení“] (2:02), abyste jim pomohli pocítit sebedůvěru ve schopnost používat moderní technologie při sdílení svých myšlenek, pocitů a svědectví o evangeliu. Než jim toto video pustíte, vyzvěte je, aby věnovali pozornost tomu, jakou možnost ovlivnit druhé může mít ten, kdo se prostřednictvím moderních technologií dělí o své myšlenky a pocity ohledně evangelia.
Po zhlédnutí videa se zeptejte:
Jak mohou moderní technologie podpořit úsilí členů, kteří si přejí dělit se o poselství evangelia s druhými?
Vyzvěte studenty, aby popsali, jak mohou využívat moderních technologií při sdílení svého svědectví s druhými. Na závěr vydejte svědectví o naukách a zásadách probíraných v této lekci.
Výzvy k činu
Pomozte studentům již nyní nacházet ty, kteří jsou připraveni vyslechnout si poselství evangelia, tím, že splní jeden nebo více následujících doporučených úkolů:
Splňte úkoly, které jste si napsali v rámci písemného úkolu v této lekci a které se týkaly nacházení těch, jež by mohli misionáři učit.
Projděte si seznam kontaktů v mobilním telefonu a najděte nějakého méně aktivního člena nebo nečlena. Zavolejte mu nebo mu napište SMS zprávu a pozvěte ho, aby s vámi šel tuto neděli na shromáždění.
Prozkoumejte stránky Mormon.org a různé materiály na těchto stránkách – videa, články a profily zveřejněné členy Církve. Sdílejte s ostatními na sociálních sítích nějaké video, článek nebo jinou stránku.
Vytvořte si profil na stránkách Mormon.org. Podělte se o svůj profil s druhými na sociálních sítích.
Podělte se na sociálních sítích o nějaké video ze série Mormon Messages a o své myšlenky či pocity, které se daného videa či tématu týkají.