Elis operation
»Alle de, der modtager dette præstedømme, modtager mig, siger Herren« (L&P 84:35).
Eli kiggede på bunken af lektier, som hans ven havde afleveret til ham efter skoletid. Eli var gået glip af endnu en uge i skolen på grund af sin øreinfektion.
Den aften kom Elis forældre ind på hans værelse. Hans mor satte sig på kanten af Elis seng og holdt ham i hånden. »Lægen mener, at du skal opereres, Eli,« sagde hun.
»Hvordan opereres?«
»Han vil sætte et rør ind i dit øre, så du ikke får betændelse mere,« sagde mor. »Det gør ikke ondt, og du er ude af hospitalet igen efter en dag.« Hun klemte hans hånd.
Eli stolede på sine forældre. Men tanken om en operation skræmte ham. Han tænkte på den historie om Joseph Smith, som han havde hørt i Primary. Da Joseph var syv år, fik han betændelse i knoglen i benet. Infektionen blev værre, så lægerne til sidst besluttede at fjerne en del af knoglen, for ellers ville Joseph måske miste benet eller dø.
På Joseph Smiths tid gav lægerne folk spiritus for at dulme smerten under en operation, men Joseph ville ikke drikke den spiritus, som lægen tilbød ham. Og han nægtede at lade sig binde til sengen. Han sagde, at hvis hans far ville holde ham, skulle han nok ligge stille. Josephs far holdt ham fast i sine arme under hele den smertefulde operation. Operationen gik godt, og Joseph kom sig.
Eli tænkte på Josephs mod og hans tro på sin far. »Må jeg få en velsignelse, far?« spurgte han. Eli vidste, at en præstedømmevelsignelse kunne hjælpe ham. Ved begyndelsen af skoleåret havde Elis far givet ham en velsignelse.
»Det var da en god idé,« sagde hans far.
Elis mor foldede sine arme og bøjede hovedet. Eli kunne mærke sin fars hænder på sit hoved. Hans fars stemme lød tryg, da han velsignede Eli og sagde, at han ikke ville være bange, og at han ville komme sig fuldstændigt.
Da velsignelsen var forbi, var Eli ikke bange mere. »Nu er jeg klar til operationen,« sagde han.
Tre dage senere tog han af sted til hospitalet og vendte hjem den næste dag. Øreinfektionen forsvandt hurtigt, og Eli indhentede snart de lektier, som han var bagud med.
Eli var taknemlig for, at han var medlem af Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige, og at han kunne blive velsignet med præstedømmet.
Illustreret af Dilleen Marsh