20. sajandil, kui misjonitöö levis üle maailma, palvetasid Kiriku juhid, et saada juhatust preesterlusse pühitsemise ja templitalituste piirangute suhtes, mis kehtisid Aafrika päritolu Kiriku liikmetele. Lõplik ilmutus tuli president Spencer W. Kimballile, tema nõuandjatele Esimeses Presidentkonnas ja Kaheteistkümne Apostli Kvoorumi liikmetele Salt Lake’i templis 1. juunil 1978. Kui õpilased selles tunnis osalevad, mõistavad nad paremini, kuidas ustaval viisil evangeeliumi küsimustele läheneda ning saavad samuti teada selle lõpliku ilmutuse saamise olukorrast ja tõdedest.
Ettevalmistav materjal
Gordon B. Hinckley. Priesthood Restoration. – Ensign, mai 1988, lk 69–72.
Race and the Priesthood. Gospel Topics, lds.org/topics.
Evangeeliumi küsimustele ustaval viisil lähenemine
Lugege klassile ette järgmine olukord:
Ühel päeval pärast kooli tuli Scotti juurde üks Kiriku liige, kellel olid hiljuti tekkinud küsimused Kiriku õpetuse kohta. Scott tundis, et suutis oma sõbrale abi pakkuda, kuid hiljem mõtiskles, mida ta saaks teha teistmoodi järgmine kord, kui selline situatsioon peaks korduma.
Küsige õpilastelt, mida nemad on teinud, et aidata Kiriku liikmeid, kes on tulnud nende juurde siira küsimusega Kiriku õpetuse kohta.
Näidake ja lugege ette järgmine tsitaat president Dieter F. Uchtdorfilt Esimesest Presidentkonnast.
Kujutis
President Dieter F. Uchtdorf
„Uurimisest sünnib tunnistus. Mõned võivad tunda piinlikkust või et nad pole väärilised, kuna neil on seoses evangeeliumiga uurivaid küsimusi, kuid nad ei peaks selliseid tundeid tundma. Küsimuste esitamine pole nõrkuse märk. See on märk arengust.
Jumal käsib meil otsida oma küsimustele vastuseid ja palub meil otsida üksnes „siira südame, tõsise kavatsusega, uskudes Kristusesse” (Mn 10:4). Seda tehes võime „Püha Vaimu väel” teada tõde kõigist asjadest (Mn 10:5).
Ärge kartke, esitage küsimusi. Olge uudishimulikud, kuid ärge kahelge! Hoidke tugevasti kinni sellest usust ja valgusest, mida te olete juba saanud.” (The Reflection in the Water (KHS-i küünlavalgusõhtu noortele täiskasvanutele, 1. nov 2009), lk 7, ldschurchnewsarchive.com)
Mis president Uchdorfi õpetusest võiks aidata kedagi, kellel on küsimusi Kiriku õpetuse, ajaloo või sotsiaalküsimuste kohta? (Aidake õpilastel mõista järgmist põhimõtet: kui rakendame usku Jeesusesse Kristusesse, toovad siirad küsimused meile vastuseid meie Taevaselt Isalt.)
Selgitage, et üks ajalooline küsimus, mida mõned Kiriku liikmed ei mõista, lähtub Kiriku 1800. aastatest kuni 1978. aastani kehtinud eeskirjast, mis piiras mustanahaliste Aafrika päritolu meeste preesterlusse pühitsemist. Samuti keelas see mustanahaliste naiste ja meeste osalemise templianni ja pitseerimise tseremooniates. Paluge ühel õpilasel lugeda ette järgmine avaldus, mis on osa Ametliku teadaande nr 2 sissejuhatusest (mis on kirjas Õpetuse ja Lepingute 2013. a väljaandes). Paluge õpilastel mõtiskleda, kuidas see info võiks aidata inimesi, kes selle ajaloolise küsimuse pärast muret tunnevad.
„Mormoni Raamat õpetab, et „kõik on Jumalale ühesugused”, sealhulgas mustad ja valged, orjad ja vabad, mehed ja naised (vt 2Ne 26:33). Kogu Kiriku ajaloo jooksul on igast rassist ja rahvusest inimesed saanud ristitud ja elanud Kiriku ustavate liikmetena. Joseph Smithi eluajal pühitseti mõned mustanahalised meessoost liikmed Kirikus preesterlusse. Kiriku algusaegadel lõpetasid Kiriku juhid preesterluse andmise mustanahalistele Aafrika päritolu meestele. Kiriku ülestähendused ei anna mingit selget ülevaadet selle tava algupära kohta.” (Ametlik teadaanne nr 2, sissejuhatus (2013. a väljaanne))
Milliseid tähtsaid tõdesid sisaldab see avaldus nende jaoks, kes selle küsimusega heitlevad?
Tooge välja lause, mis ütleb: „Kiriku ülestähendused ei anna mingit selget ülevaadet selle tava algupära kohta.” Kuigi mõned inimesed võivad avaldada arvamust, miks Aafrika päritolu mehi mõnda aega preesterlusse ei pühitsetud, ei pruugi need põhjused õiged olla. Paluge ühel õpilasel lugeda ette Kaheteistkümne Apostli Kvoorumist vanem Dallin H. Oaksi sõnad.
Kujutis
Vanem Dallin H. Oaks
„Kui te loete pühakirju, mõeldes küsimusele „Miks käskis Issand seda või miks käskis Ta toda”, siis leiate, et vähem kui ühe käsu puhul sajast on meile antud selle põhjus. Issanda mall ei ole oma käske põhjendada. Meie [surelikud] põhjendame ilmutust. Meie põhjendame käske. Kui me seda teeme, siis vastutame selle eest ise. Mõned inimesed leidsid põhjuseid sellele, millest me siin räägime [rass ja preesterlus] ja nad arvasid täiesti valesti. ‥
Ärgem korrakem mineviku vigasid, ei siin ega teistes piirkondades, püüdes ilmutustele põhjendusi leida. Põhjendused on alati suures osas inimeste väljamõeldised.” (Life’s Lessons Learned, 2011, lk 68–69)
Miks on tark tegu mitte spekuleerida, mis põhjustel ei antud Aafrika päritolu inimestele preesterlust ega juurdepääsu templitalitustele enne 1978. aastat? (Inimesel on vaid piiratud arusaamine ja Jumal ei ole meile põhjust avaldanud.)
Rõhutage, et tänapäeval on Kirik ütelnud lahti minevikus levinud teooriatest selles küsimuses: must nahk on märk jumalikust halvakspanust või needusest; must nahk peegeldab pahelisi tegusid surelikkusele eelnevas elus või teisest rassist või rahvusest inimesed on mingilgi moel teiste suhtes alaväärsemad. Kiriku juhid tänapäeval mõistavad ühemõtteliselt hukka igasugust rassismi, kas minevikus või praegu. (Vt Race and the Priesthood. Gospel Topics, lds.org/topics.)
Kuidas võib inimeste usk Jeesusesse Kristusesse aidata neil leida vastuseid oma küsimustele või muredele preesterluse piirangute kohta, mis eksisteerisid enne 1978. aastat?
Preesterluse õnnistused ja templiõnnistused antakse igale väärilisele Kiriku liikmele
Selgitage, et enne 1978. aastat olid tuhanded Aafrika päritolu inimesed erinevate rahvaste hulgas tulnud taastatud evangeeliumi tõe tundmisele. Kiriku juhid Salt Lake Citys said palju kirju ristimata usku pöördunutelt Nigeeriast ja Ghanast, milles nad palusid, et misjonärid saadetaks Aafrikasse. Aastaid kaalusid Kiriku juhid seda küsimust, kuid tundsid, et veel ei olnud aeg saata misjonäre Aafrikasse. Brasiilias aitasid ustavad mustanahalised liikmed ehitada São Paulo templit, mis 1975. aastal välja kuulutati, kuigi teadsid, et nad ei saanud templisse siseneda.
Informeerige õpilasi, et Ametlik teadaanne nr 2 sisaldab ametlikku teadaannet ilmutusest, mille said president Spencer W. Kimball, tema nõuandjad Esimeses Presidentkonnas ja kümme Kaheteistkümne Apostli Kvoorumi liiget. See ilmutus saadi 1. juunil 1978. Paluge ühel õpilasel lugeda ette esimene lõik pärast sõnu „Kallid vennad”. Paluge õpilastel teksti jälgida ja leida, mille tunnistajateks olid Kiriku juhid olnud.
Mida olid Kiriku juhid näinud kogu maailmas?
Millega inspireeriti Kiriku juhte, kui nad olid tunnistajaks Issanda töö levimisele?
Paluge ühel õpilasel lugeda ette järgmine lõik, mis algab sõnadega „Olles teadlikud nendest lubadustest”. Paluge õpilastel leida, kuidas Kiriku juhid tegutsesid oma inspireeritud soovidest ajendatuna. Küsige:
Kuidas tegutsesid president Spencer W. Kimball ja teised Kiriku juhid oma inspireeritud soovidest ajendatuna?
Selle lõigu esimeste ridade kohaselt, mida teadsid Kiriku juhid preesterluse piirangu kohta? (Nad teadsid, et mingil ajal võivad kõik väärilised mehed saada preesterluse.)
Selgitage, et Esimene Presidentkond ja Kaheteistkümne Apostli Kvoorum, olles teadlikud, et muutuse toimumiseks oli vaja ilmutust, olid preesterluse piirangu üle aru pidanud ja palvetanud palju aastaid enne 1978. aastat. Näidake president Spencer W. Kimballi (1895–1985) järgnevaid sõnu ja paluge ühel õpilasel need ette lugeda.
Kujutis
President Spencer W. Kimball
„Päev päeva järel käisin ma üksinda suure pühaduse ja tõsidusega templi ülemises toas ja pakkusin seal oma hinge ja oma jõupingutusi, et programmiga edasi minna. Ma tahtsin teha seda, mida Tema tahtis. Ma rääkisin sellest Talle ja ütlesin: „Issand, ma soovin vaid seda, mis on õige. Me ei tee mingeid suurejooneliselt liigutavaid plaane. Me tahame vaid seda, mida Sina soovid, ja siis, kui Sina seda soovid, ning mitte varem.”” (Teachings of Presidents of the Church: Spencer W. Kimball, 2006, lk 238)
Mida õpetavad president Kimballi sõnad meile selle kohta, kuidas prohvetid ilmutust otsivad? (Kui õpilased on vastanud, kirjutage soovi korral tahvlile järgmine tõde: prohvetid otsivad Kiriku juhtimisel Issanda tahet.)
Paluge ühel õpilasel lugeda ette Ametliku teadaande nr 2 järgmised kaks lõiku, alustades sõnadega „Ta on kuulnud meie palveid”. Paluge õpilastel leida Issanda vastus president Kimballile, tema nõuandjatele Esimeses Presidentkonnas ja Kaheteistkümne Apostli Kvoorumi liikmetele.
Mis oli Issanda vastus Tema prohveti palvetele? (Rõhutage selles ilmutuses saadud Issanda sõnumit: Jeesuse Kristuse evangeeliumi õnnistused on saadaval kõikidele Taevase Isa lastele.)
Aitamaks õpilastel mõista, kuidas saadi ilmutus, mis on kirjas Ametlikus teadaandes nr 2, jagage järgmist tsitaati president Gordon B. Hinckley’lt (1910–2008), kes oli templis selle ilmutuse saamise juures.
Kujutis
President Gordon B. Hinckley
„Ruumis valitses pühalik atmosfäär. Minul oli tunne, nagu oleks avanenud kanal taevase trooni ja põlvitava, anuva Jumala prohveti vahel, kellega koos palvetasid Kaheteistkümne Kvoorumi liikmed. Jumala Vaim oli kohal. Ja Püha Vaimu kaudu tuli kinnitus prohvetile, et see, mille üle ta palvetas, oli õige, et oli saabunud aeg ja nüüd peaksid imelised preesterluse õnnistused antama kõikidele väärilistele meestele kõikjal, põlvnemisliinist olenemata. ‥
Me kõik teadsime, et oli saabunud aeg muudatuseks ning et see otsus oli tulnud taevastest. Vastus oli selge. Meie kogemustes ja mõistmises valitses täielik üksmeel.” (Priesthood Restoration. – Ensign, okt 1988, lk 70)
Selgitage, et peagi pärast selle ilmutuse saamist, mis tõi lõpu preesterluse piirangule, saadeti misjonärid Aafrikasse. Nüüdseks on sellele mandrile ehitatud templeid, organiseeritud üle saja vaia ja sajad tuhanded inimesed on saanud evangeeliumi talitused enda ja oma surnud esivanemate eest. (Vt nt Mormons in Africa: A Bright Land of Hope, mormonnewsroom.org; Emerging with Faith in Africa, osad 1–3, lds.org/prophets-and-apostles/unto-all-the-world.)
Näidake Kaheteistkümne Apostli Kvoorumist vanem Russell M. Nelsoni järgnevaid sõnu ja paluge ühel õpilasel need ette lugeda.
Kujutis
Vanem Russell M. Nelson
„Igal mandril ja mere saartel kogutakse ustavad kokku Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikusse. Erinevad kultuuritaustad, keeled, sugu ja näojooned hääbuvad tähtsusetusesse, kui liikmed kaotavad end nende armastatud Päästja teenistuses. „Sest nii paljud kui teid on Kristusesse ristitud, olete Kristusega riietatud!
Ei ole siin juuti ega kreeklast, ei ole siin orja ega vaba, ei ole siin meest ega naist, sest te kõik olete üks Kristuses Jeesuses” (Gl 3:27–28).
Ainult täielik Jumala Isaduse mõistmine toob endaga täieliku mõistmise tõelisest inimeste vendlusest. See mõistmine inspireerib soovi ehitada koostöösildu eraldusseinte asemel.” (Teach Us Tolerance and Love. – Ensign, mai 1994, lk 70)
Kuidas valmistab evangeelium meid saama ühtseks erineva taustaga inimestega?
Milliseid näiteid oled näinud selle kohta, kuidas erineva taustaga Kiriku liikmed ühtsuses ja koostöös kokku kasvavad?
Lõpetuseks paluge õpilastel mõelda, kuidas nad vastaksid, kui neilt küsitaks, miks Kirik ei andnud mõnda aega preesterlust Aafrika päritolu meestele. Kinnitage, et on sobilik teistele selgitada, et me ei tea, miks preesterluse piirang alguse sai, ja et me peaksime jagama ja tunnistama tõdesid, mida me teame.