Profeţii din zilele din urmă au declarat: „Rânduielile şi legămintele sacre ce se fac în templele sfinte dau posibilitatea fiecărei persoane să se întoarcă în prezenţa lui Dumnezeu” („Familia: o declaraţie oficială către lume”, Ensign sau Liahona, nov. 2010, p. 129). În cadrul acestei lecţii, cursanţii vor învăţa că, prin primirea rânduielilor din templu, pot să se bucure de binecuântări sacre în timpul vieţii muritoare şi să obţină viaţă eternă.
Lecturi suplimentare
Boyd K. Packer, „Templul sfânt”, Ensign, oct. 2010, p. 29-35.
D. Todd Christofferson, „Puterea legămintelor”, Ensign sau Liahona, mai 2009, p. 19-23.
Arătaţi membrilor clasei o ilustraţie cu templul dumneavoastră preferat şi împărtăşiţi motivul pentru care acesta este templul preferat.
De ce avem temple?
Pentru a ajuta la găsirea unui răspuns la această întrebare, scrieţi, pe tablă, următoarele fragmente din scripturi. Rugaţi cursanţii să citească unul dintre fragmente şi să caute motive pentru care Tatăl Ceresc ne oferă temple:
Potrivit celor relatate în aceste versete, care sunt unele dintre motivele pentru care Tatăl Ceresc ne oferă temple? (Pe măsură ce cursanţii răspund, ajutaţi-i să înţeleagă următorul principiu: Tatăl Ceresc oferă temple copiilor Săi pentru ca aceştia să poată primi rânduielile esenţiale şi cunoaştere şi să se pregătească să trăiască în prezenţa Sa.)
Ce expresie din aceste versete ne învaţă faptul că templele ne ajută să ne pregătim să trăim în prezenţa lui Dumnezeu?
Spuneţi cursanţilor faptul că, în Doctrină şi legăminte 109, este consemnată rugăciunea de dedicare a Templului Kirtland. Rugaţi cursanţii să citească Doctrină şi legăminte 109:12-21 şi să facă o listă cu modurile în care templele ne pregătesc să trăim în prezenţa lui Dumnezeu.
Potrivit celor relalate în aceste versete, cum ne pregătesc templele să trăim în prezenţa lui Dumnezeu? (Cursanţii pot să sugereze următoarele: în temple simţim puterea Domnului, învăţăm înţelepciune şi primim plenitudinea Duhului Sfânt, suntem încurajaţi să ne pocăim fără întârziere în templu; şi ni se cere să fim curaţi atunci când intrăm în templu. Dacă este timp suficient, puteţi discuta cu ei Exodul 19:10-14, în care este descris modul în care Moise a căutat să-l pregătească pe Israel din vechime, în mod fizic şi spiritual, pentru a sta în prezenţa Domnului.)
Expuneţi declaraţiile de mai jos, a vârstnicului Robert D. Hales, din Cvorumul celor Doisprezece Apostoli, şi a preşedintelui Brigham Young (1801-1877).
Imagine
Vârstnicul Robert D. Hales
„Scopul principal al templului este asigurarea rânduielilor necesare exaltării noastre în împărăţia celestială. Rânduielile din templu ne îndrumă către Salvatorul nostru şi ne dau binecuvântări care vin prin ispăşirea lui Isus Hristos” („Binecuvântările templului”, Liahona, oct. 2009, p. 14).
Imagine
Preşedintele Brigham Young
„Înzestrarea ta [în templu] este să primeşti toate acele rânduieli din casa Domnului care îţi sunt necesare, după ce ai părăsit această viaţă, pentru a putea să te întorci în prezenţa Tatălui, trecând pe lângă îngerii care stau ca santinele” (Teachings of Presidents of the Church: Brigham Young [1997], p. 302).
În ce mod vă ajută aceste declaraţii să apreciaţi importanţa primirii rânduielilor din templu?
Rânduielile preoţiei pe care le primim în templu ne ajută să devenim mai asemănători lui Dumnezeu
Expuneţi afirmaţia următoare şi invitaţi un cursant să o citească cu glas tare:
„În Biserică, o rânduială este un act sacru, oficial, care se înfăptuieşte prin autoritatea preoţiei. Unele rânduieli sunt esenţiale pentru exaltarea noastră. Aceste rânduieli se numesc rânduieli necesare salvării. Acestea sunt botezul, confirmarea, rânduirea la Preoţia lui Melhisedec (pentru bărbaţi), înzestrarea în templu şi pecetluirea căsătoriei (Fideli credinţei: referinţe pentru Evanghelie [2004], p. 147).
În ce mod diferă „rânduielile necesare salvării” de celelalte rânduieli ale Evangheliei? (Alte rânduieli, precum binecuvântarea copiilor şi slujirea celor bolnavi, nu sunt necesare pentru obţinerea exaltării.)
Înainte de a începe, subliniaţi că unele rânduieli ale salvării, precum botezul şi rânduirea la Preoţia lui Melhisedec, sunt înfăptuite înainte de a primi rânduielile în templu; cu toate acestea, această parte a lecţiei este dedicată rânduielilor necesare salvării care sunt efectuate în templu. Invitaţi un cursant să citească, cu glas tare, Doctrină şi legăminte 84:19-21. Rugaţi membrii clasei să caute ce putem primi pe măsură ce luăm parte la rânduielile administrate de Preoţia lui Melhisedec.
Ce credeţi că înseamnă expresia „puterea divinităţii”? (Puteţi explica faptul că „puterea divinităţii” este puterea de a deveni dumnezei sau asemănători lui Dumnezeu.)
Cum aţi exprima un principiu care se găseşte în Doctrină şi legăminte 84:20-21? (Pe măsură ce cursanţii răspund, scrieţi, pe tablă, următoarele: Prin intermediul rânduielilor şi legămintelor făcute în templu putem să devenim mai asemănători lui Dumnezeu.)
Oferiţi fiecărui cursant un exemplar al următoarei declaraţii a vârstnicului Robert D. Hales, din Cvorumul celor Doisprezece Apostoli: Rugaţi cursanţii să marcheze cuvinte sau expresii care ne învaţă modul în care faptul de a lua parte la rânduielile înfăptuite în templu ne ajută să devenim mai asemănători lui Dumnezeu.
Imagine
Vârstnicul Robert D. Hales
„Cele mai mari binecuvântări ale preoţiei disponibile [tinerilor băieţi sau tinerelor fete] se găsesc în templu. Acolo, ei pot să aibă parte de o experienţă cerească… Bucuriile eternităţii, care par atât de îndepărtate atunci când suntem în afara templului, dintr-o dată, par posibil de obţinut.
În templu, planul salvării este explicat şi se fac legăminte sacre. Aceste legăminte, împreună cu purtarea veşmintelor de templu sacre, întăresc şi protejează persoana înzestrată împotriva puterii duşmanului …
În cadrul celei mai înalte rânduieli din templu – căsătoria eternă – miresei şi mirelui le sunt promise, dacă sunt credincioşi, faptul că se vor bucura de o uniune a familiei, ei unul cu altul, ei împreună cu copiii lor şi cu Domnul în toată eternitatea. Aceasta este numită viaţă eternă” („Blessings of the Priesthood”, Ensign, nov. 1995, p. 34).
Discutaţi ceea ce cursanţii au marcat.
Cum v-a binecuvântat faptul că aţi participat la rânduielile din templu în moduri asemănătoare cu cele descrise de vârstnicul Hales?
Acordaţi cursanţilor câteva momente pentru a nota ceea ce ar putea să facă pentru a face din preaslăvirea la templu o experienţă mai plină de însemnătate şi pentru a fi mai concentraţi asupra lucrurilor care îi ajută să devină asemănători lui Dumnezeu.
Spuneţi cursanţilor că există un alt scop important pentru preaslăvirea în templu şi care este strâns legat de primirea rânduielilor din templu. Rugaţi-i să asculte care este acest scop în timp ce împărtăşiţi următoarea declaraţie a vârstnicului D. Todd Christofferson, din Cvorumul celor Doisprezece Apostoli:
Imagine
Vârstnicul D. Todd Christofferson
„Eu depun mărturie că Biserica lui Isus Hristos a Sfinţilor din Zilele din Urmă este locul în care se găseşte autoritatea preoţiei pentru administrarea rânduielilor prin care putem face legăminte cu Tatăl nostru Ceresc în numele Fiului Său Sfânt. Eu depun mărturie că Dumnezeu Îşi va ţine promisiunile pe care vi le-a făcut dacă dumneavoastră cinstiţi legămintele făcute cu El” („Puterea legămintelor”, Ensign sau Liahona mai 2009, p. 22).
Atunci când primim rânduielile Evangheliei necesare salvării, ce se întâmplă?
Expuneţi declaraţiile de mai jos ale vârstnicilor David A. Bednar şi Jeffery R. Holland, din Cvorumul celor Doisprezece Apostoli, şi rugaţi cursanţii să caute caracteristici importante ale legămintelor făcute de noi cu Domnul.
Imagine
Vârstnicul David A. Bednar
„Un legământ este o înţelegere între Dumnezeu si copiii Lui de pe pământ şi este important să înţelegem că Dumnezeu hotărăşte condiţiile tuturor legămintelor Evangheliei. Dumneavoastră şi cu mine nu hotărâm natura sau elementele legământului. Ci, exercitând libertatea de a alege, noi acceptăm condiţiile legământului aşa cum au fost stabilite de Tatăl nostru Ceresc (David A. Bednar, „Pentru ca noi să putem avea totdeauna Spiritul Său cu noi”, Ensign sau Liahona, mai 2006, p. 28-29).
Imagine
Vârstnicul Jeffrey R. Holland
„Un legământ este un contract de natură spirituală care ne leagă, o promisiune solemnă făcută lui Dumezeu, Tatăl nostru, că vom trăi, gândi şi acţiona într-un anumit mod – modul în care a făcut-o Fiul Său, Domnul Isus Hristos. În schimb, Tatăl, Fiul şi Duhul Sfânt ne promit întreaga măreţie a vieţii eterne” (Jeffery R. Holland, „Keeping Covenants: A Message for Those Who Will Serve a Mission”, New Era, ian. 2012, p. 3).
Ce vă atrage atenţia în mod deosebit în legătură cu aceste afirmaţii despre legăminte?
De ce este important faptul că Dumnezeu este cel care hotărăşte condiţiile tuturor legămintelor Evangheliei? (Având în vedere că El este cel care ne oferă viaţă eternă, este îndreptăţit să stabilească condiţiile pentru obţinerea ei.) Singurul lucru pe care îl putem oferi este libertatea noastră de a alege atunci când alegem să ne supunem. Ca parte a acestei discuţii, subliniaţi următoarele: Pe măsură ce ţinem legămintele făcute cu Domnul, suntem binecuvântaţi în viaţa muritoare şi putem obţine viaţă eternă.)
Rugaţi cursanţii să se grupeze în echipe de câte doi. Rugaţi un cursant din fiecare echipă să studieze Exodul 19:3-6 şi pe celălalt să studieze Doctrină şi legăminte 109:22-26. Rugaţi cursanţii să caute binecuvântările care sunt disponibile celor care ţin legămintele făcute, în mod deosebit legămintele din templu. După ce le-aţi acordat timp suficient, rugaţi echipele să discute ce au găsit. (În legătură cu versetele din Exodul, puteţi să vă asiguraţi că ei înţeleg faptul că templele sfinte sunt locul în care începem să devenim demni de a fi regi şi regine care pot deveni într-o zi un popor sfânt şi care pot locui în prezenţa lui Dumnezeu; vezi, de asemenea Apocalipsa 1:6; 5:10; 19:16; D&L 76:55-56.)
În ce mod au fost legămintele făcute de voi cu Domnul o binecuvântare sau o protecţie?
Rugaţi un cursant să citească, cu glas tare, următoarea declaraţie a preşedintelui Joseph Fielding Smith (1876-1972):
Imagine
Preşedintele Joseph Fielding Smith
„Dacă intrăm în templu, ne ridicăm mâinile şi facem legământ că Îi vom sluji Domnului, că vom ţine poruncile Sale şi că ne vom păstra neîntinaţi de lume. Dacă înţelegem ce facem, atunci înzestrarea ne va fi o protecţie de-a lungul vieţii – protecţie pe care omul care nu se duce la templu nu o poate avea.
L-am auzit pe tatăl meu [preşedintele Joseph F. Smith] spunând că, în timpul încercărilor sale, în momentul când era ispitit, se gândea la promisiunile, legămintele pe care le-a făcut în casa Domnului, iar ele erau o protecţie pentru el… Această protecţie este, în parte, motivul acestor ceremonii. Ele ne salvează acum şi ne exaltează în viaţa de apoi, dacă le respectăm” (Învăţături ale preşedinţilor Bisericii: Joseph Fielding Smith [2013], p. 244-245).
Ce gânduri sau impresii aţi avut în timpul lecţiei pe care aţi dori să le împărtăşiţi membrilor clasei?
Expuneţi declaraţia de mai jos a vârstnicului Boyd K. Packer, preşedintele Cvorumului celor Doisprezece Apostoli, şi invitaţi un cursant să o citească cu glas tare.
Imagine
Preşedintele Boyd K. Packer
„Viaţa este o călătorie spre casă pentru fiecare dintre noi, înapoi în prezenţa lui Dumnezeu, în împărăţia Sa celestială.
Rânduielile şi legămintele devin lucrurile care ne recomandă pentru a fi primiţi în prezenţa Sa. A le primi în mod demn reprezintă scopul unei vieţi; a le păstra după aceea reprezintă provocarea vieţii muritoare” („Covenants”, Ensign, mai 1987, p. 24).
Depuneţi-vă mărturia despre faptul că primirea rânduielilor din templu reprezintă într-adevăr „provocarea vieţii muritoare”. Rânduielile din templu ne ajută să obţinem recomandarea necesară pentru a fi primiţi în prezenţa Tatălui Ceresc.
Rugaţi cursanţii să cugete asupra faptului dacă primirea rânduielilor din templu şi preaslăvirea în templu reprezintă o prioritate în viaţa lor. Rugaţi-i să noteze ce pot să facă pentru a acorda o atenţie mai mare legămintelor pe care le-au făcut sau le vor face în templu.