![](https://www.churchofjesuschrist.org/imgs/https%3A%2F%2Fassets.churchofjesuschrist.org%2F97%2F18%2F9718c9a2a0c819ff9d2b6bc47fd373f2fce33b87%2F9718c9a2a0c819ff9d2b6bc47fd373f2fce33b87.jpeg/full/!250,/0/default)
Изнесите своју веру на видело
Дан за даном, на вашем путу ка вечној судбини, увећавајте своју веру. Проглашавајте вашу веру! Изнесите своју веру на видело!
Драга браћо и сестре, изражавамо наша најдубља осећања љубави и захвалности за вас. Захвални смо за наша задужења међу вама.
На недавном лету наш пилот је најавио да ћемо осетити турбуленцију при слетању и да сви путници морају везати појасеве ради безбедности. Турбуленција је наравно дошла. Била је веома јака. Преко пута пролаза, неколико редова иза мене, једна преплашена жена се успаничила. Уз свако јаче пропадање и потрес гласно је вриштала. Њен супруг је безуспешно покушавао да је утеши. Њени хистерични врисци су се наставили све док нисмо прошли зону турбуленције и безбедно слетели. Током тренутака њеног страха било ми је жао. Зато што је вера противотров за страх, пожелео сам да могу да ојачам њену веру.
Касније, док су путници напуштали авион, муж те жене ми се обратио. Рекао је: „Жао ми је што је моја жена била тако престрављена. Једини начин на који сам је могао утешити био је да јој кажем да је ‘старешина Нелсон jна овом лету, па не мораш да бринеш.’“
Нисам сигуран да јој је моје присуство на том лету пружило било какву утеху, али ћу рећи да је реалност смртничког живота да наша вера буде искушана и тестирана. Понекад та искушења дођу када се суочимо са оним што изгледа борба на живот и смрт. За ову преплашену жену авион који се опасно љуља представљао је један од тих тренутака истине када се суочавамо са снагом наше вере.
Када говоримо о вери - вери која може да помера планине - не говоримо о вери уопште него о вери у Господа Исуса Христа. Вера у Господа Исуса Христа може се учврстити док учимо о Њему и живимо према својој религији. Учења Исуса Христа су створена да нам помогну да увећамо нашу веру. У данашњој свакодневици, међутим, реч религија може значити различите ствари различитим људима.
Реч религија буквално значи „поново везати“ или „привезати“ за Бога.1 Питање које себи можемо поставити је да ли смо безбедно привезани за Бога тако да наша вера може то да покаже? На пример, начуо сам разговор о једној професионалној утакмици која се одиграла претходне недеље. За неке од тих страствених навијача, питао сам се да ли их њихова ‘религија’ ‘езује’амо за неку врсту поскакивања лопте.
Свако од нас се може запитати, где је наша вера? Да ли је у неком тиму? Да ли је у бренду? Да ли је у некој славној личности? Чак и најбољи тимови могу изневерити. Познте личности могу избледети. Постоји само Један у кога је ваша вера увек сигурна, а то је Господ Исус Христ. Потребно је да омогућите да ваша вера покаже!
Бог је објавио у првој од својих десет заповести: „Немој имати других Богова уза ме.”2 Такође је рекао: „Гледајте к мени у свакој мисли ! Не сумњајте, не бојте се.”3 Па ипак, многи људи гледају само стање на свом банковном рачуну ради мира или на ближњег свога као модел који ће следити.
Доктори, академиции политичари су често на тесту вере. Да ли ће се њихова вера показати или ће бити скривена док теже ка свом циљу? Да ли су привезани за Бога или човека?
Имао сам такав тест пре неколико деценија када ме је један од мојих колега са медицинског факултета казнио што сам пропустио да одвојим своје професионално знање од својих религиозних убеђења. Захтевао је да не комбинујем та два. Како сам то могао? Истина је истина! Није дељива и ни један део се не може оставити по страни.
Било да истина изађе из научне лабораторије или кроз откривење, све истине произилазе од Бога. Свака истина је део јеванђеља Исуса Христа.4 Од мене се тражило да сакријем своју веру. Нисам се сложио са захтевом колеге. Допустио сам да вера покаже!
У свим професионалним подухватима се захтева ригорозна стандардна тачност. Научници негују своју слободу изражавања. Али потпуна слобода се не може доживети уколико се нечијим знањем влада „ван граница” људским указима.
Духовна истина се не може занемарити - посебно божанске заповести. Држање божанских заповести доноси благослове, сваки пут! Кршење божанских заповести доноси губитак благослова, сваки пут! 5
Проблема је мноштво у овом свету јер је настањен несавршеним људима. Њихови циљеви и жеље су под великим утицајем њихове вере или њеног недостатка. Многи постављају друге приоритете испред Бога. Неки оспоравају значај религије у савременом животу. Као и у свако време, тако и данас има оних који се ругају или осуђују слободно исповедање религије. Неки чак криве религију за бројне световне болести. Додуше, било је тренутака када су у име религије чињени злочини. Али живљење по чистој Господњој религији, што подразумева тежњу да постанемо истински следбеници Исуса Христа, је начин живота и свакодневна посвећеност која ће пружити божанско вођство. Док примењујете религију, ви вежбате вашу веру. Допуштате да се покаже ваша вера.
Господ је знао да ће Његовј деци бити потребно да науче како да Га нађу. „Јер, тесна су врата,“ рекао је, „и узан је пут што води до ... узвишења … , и мало их је који га налазе.”6
Света писма пружају један од најбољих начина да откријемо свој курс и останемо на њему. Познавање Светих писама такође пружа драгоцену заштиту. На пример, током историје, инфекције попут “порођајне грознице” однеле су животе многих невиних мајки и беба. Ипак, у Старом завету се налазе исправна начела о лечењу заражених пацијената, написана пре више од 3000 година!7 Много људи је страдало јер човекова потрага за знањем је пропустила да се осврне на реч Господњу!
Моја драга браћо и сестре, шта пропуштамо у нашим животима ако „свагда учимо, [али] никад не можемо да дођемо к познању истине”?8 Можемо стећи велико знање из Писама и добити надахнуће кроз молитве вере.
Тако чинећи помоћи ће нам док доносимо свакодневне одлуке. Посебно када се креирају и спроводе закони људски, Божји закони морају увек бити наш стандард. Када се суочавамо са контроверзним стварима најпре треба да потражимо Божје вођство.
Треба „примењивати сва Света писма на нас, ... на корист нашу и поуку.”9 Опасност вреба када покушавамо да се поделимо изразима попут “мој приватни живот” или чак “моје најбоље понашање.” Ако особа покуша да уклопи свој живот у тако раздвојене преграде, никада неће достићи пун раст личног интегритета - никада неће постати све што њена истинска личност може бити.
Искушење да будемо популарни може поставити приоритет јавног мишљења изнад речи Божје. Политичке кампање и маркентишке стратегије нашироко користе истраживања јавног мњења заа обликовање својих планова. Резултати тих истраживања су информативни. Али тешко да се могу користити као аргументи који ће оправдати непослушност Божјим заповестима! Чак и ако “сви то раде,“ погрешно никада није исравно.. Зло, грешка и тама никада неће бити истина, чак и када су популарне. Упозорење из Светих писама тако објављују: „Тешко онима који зло зову добро, а добро зло, који праве од мрака светлост а од светлости мрак.”10
После Првог светског рата једна прилично рискантна песма јпостала је популарна. Промовишући неморал обећавала је да 50 милиона људи не може погрешити. Али у ствари, 50 милиона људи може погрешити - потпуно погрешити. Неморал је још увек неморал у очима Божјим, који ће једног дана судити свим нашим делима и жељама.11
Супротно страху и невери тако преовлађујућим у свету данас, са вером и храброшћу моје драге, вољене ћерке Емили, која сада живи са друге стране вела. Док је смртни живот напуштао њено раком оптерећено тело, једва је могла да говори. Али са осмехом на свом лицу, рекла ми је: „Тата, не брини за мене. Знам да ћу бити у реду!“ Емилина вера се показала - јасно показала - у том тешком тренутку, управо када нам је била најпотребнија.
Ова дивна млада мама петоро деце имала је пуну веру у Небеског Оца, у Његов план, и у вечно добро њене породице. Била је безбедно везана за Бога. Била је потпуно верна заветима склопљеним са Господом и са својим супругом. Волела је своју децу, али је била мирна, упркос свом предстојећем одвајању од њих. Имала је веру у своју будућност, и њихову такође, јер је веровала нашем Небеском Оцу и Његовом Сину.
1986. године, председник Томас С. Монсон је рекао: „Наравно да ћемо се суочити са страхом, доживети подсмех и срести се са супротношћу. Имајмо храбрости да се супротставимо групи, храброст да останемо доследни. Храброст, не компромис, измамљује осмех Господњег одобравања. … Имајте на уму да сви људи имају своје страхове, али они који се суоче са својим страховима са [вером] имају и храброст.”12
Савет председника Монсона је за сва времена! Стога вас молим, моја драга браћо и сестре: Дан за даном, на вашем путу ка вечној судбини, увећавајте своју веру. Проглашавајте вашу веру! Нека се ваша вера показује!13
Молим се да безбедно будете привезани за Бога, да Његове вечне истине буду урезане у ваше срце заувек. И молим се да ћете током вашег живота допустити да се ваша вера показује! У име Исуса Христа, амен.