Lektion 101
Alma 45–48
Inledning
Efter att Alma hade gett sin son Helaman några sista instruktioner lämnade han Nephis folk och hördes aldrig mera av. Helaman blev en betydande andlig ledare och överbefälhavare Moroni en betydande militär ledare under en svår tid för nephiterna. Amalickiah, som anförde en grupp nephitiska avfällingar, satte i gång en listig plan för att ta makten över nephiterna. Överbefälhavare Moroni hjälpte nephiterna att befästa sig mot fiendens angrepp så att de kunde försvara sin frihet och rätt till religionsutövning.
Lektionsförslag
Alma 45
Helaman tror på Almas ord och påbörjar sitt uppdrag
Be eleverna tänka på ett tillfälle när en förälder eller prästadömsledare intervjuade dem.
-
Vad ställer föräldrar eller prästadömsledare vanligtvis för frågor i intervjuer?
Efter en kort diskussion berättar du att innan Alma anförtrodde de heliga uppteckningarna åt Helaman och lämnade landet (se Alma 45:18–19) ställde han en rad frågor till Helaman. Be eleverna läsa Alma 45:2–8 tyst för sig själva och ta reda på vilka frågor Alma ställde och vad Helaman svarade på dem.
-
Nephiterna var i krig med lamaniterna vid tiden för det här samtalet. Hur tror ni att Helamans tro kan ha hjälpt honom under kriget och i hans andliga verksamhet?
-
När har ni fått kraft därför att ni trott på Jesus Kristus och profeternas ord och varit fast beslutna att hålla buden?
Sammanfatta Alma 45:9–19 genom att berätta för eleverna att efter det att Alma hade profeterat om nephiternas slutliga undergång, lämnade han landet och hördes aldrig mera av. Innan han gav sig i väg uttalade han en profetia. Be en elev läsa Alma 45:16 högt.
-
Vilka sanningar lär vi oss i den här profetian? (Eleverna kanske nämner flera principer, men förvissa dig om att de förstår följande: Herren kan inte se på synd med den minsta grad av överseende.)
Berätta att Helaman påbörjade sin andliga verksamhet med att utse präster och lärare över alla församlingar i hela landet. Be eleverna läsa Alma 45:23–24 och ta reda på hur folket tog emot kyrkans ledare.
-
Hur tog folket emot kyrkans ledare? Varför vägrade många att lyssna till kyrkans ledare?
Alma 46
Överbefälhavare Moroni samlar de rättfärdiga till försvar av deras rättigheter och religion
Sammanfatta Alma 46:1–3 genom att berätta att de som inte ville hörsamma kyrkans ledare anfördes av en man som hette Amalickiah. Be eleverna läsa Alma 46:4–5 tyst för sig själva och ta reda på vad Amalickiah och hans anhängare ville. Be eleverna berätta vad de får reda på.
Be eleverna läsa Alma 46:6–7 tyst för sig själva och ta reda på vad Amalickiahs påverkan på dem som följde honom resulterade i.
-
Vad hände till följd av Amalickiahs påverkan?
Be eleverna läsa Alma 46:8–10 tyst för sig själva och ta reda på vad Mormon ville att vi skulle dra för lärdomar av Amalickiahs handlande. Du skulle kunna påpeka att flera av dessa lärdomar inleds med orden ”sålunda ser vi” eller ”vi ser”. (Föreslå gärna att eleverna markerar de här lärdomarna i sina skrifter.) Eleverna kanske upptäcker följande lärdomar:
Många människor glömmer Herren fort och är snara till att göra ont.
En ogudaktig människa kan orsaka stor ogudaktighet.
Låt eleverna jämföra Amalickiah med överbefälhavare Moroni genom att läsa Alma 46:11–18 och Alma 48:11–13, 17 tyst för sig själva. Be hälften av klassen ta reda på vad Moroni önskade. Be den andra hälften leta efter ord och uttryck som beskriver vad Moroni var för slags person. (Hjälp eleverna se skillnaden mellan Moronis rättfärdiga motiv och Amalickiahs ogudaktiga motiv. Moroni stödde frihetens och rättfärdighetens sak medan däremot Amalickiah törstade efter makt och ville sätta nephiterna i träldom.)
-
Hur skulle ni beskriva överbefälhavare Moroni med tanke på vad ni läst? Vad lär vi oss för principer i de här verserna? (Eleverna kanske föreslår flera olika principer, däribland sanningen att en rättfärdig man kan åstadkomma mycket rättfärdighet.)
-
Vad bad Moroni till Gud om enligt Alma 46:11–18? (Att nephiterna skulle fortsätta att ha frihetens välsignelser och att Gud skulle främja ”de kristnas sak”.)
Moroni bad för de ”kristnas sak”. Vilka tre ideal ansåg Moroni enligt Alma 46:12 att kristna skulle försvara och upprätthålla? (Hjälp eleverna förstå att det är vår plikt att försvara familjer, vår religion och vår frihet. Se också Alma 43:45–48.)
-
Vad finns det för hot i dag mot familjer, kristna och friheten? Hur försvarar vi vår familj, vår religion och våra fri- och rättigheter på lämpligt sätt?
Be eleverna läsa Alma 46:18–22 tyst för sig själva och ta reda på vad Moroni bad sitt folk att göra? (Du skulle kunna föreslå att eleverna markerar ordet förbund i de här verserna.)
-
Vad slöt folket förbund om att göra? (Försvara sina rättigheter och sin religion, inte överge Herren, inte överträda Guds bud, inte skämmas för att ta på sig Kristi namn.)
-
Vad gjorde folket enligt Alma 46:22 som ett tecken på det förbund som de hade slutit? (De rev sönder sina kläder och kastade styckena för Moronis fötter.)
Håll fram ett tygstycke och riv itu det. Förklara gärna att genom att riva sönder sina kläder visade folket att de var fast beslutna att hålla förbundet som de hade slutit.
-
Vad sade folket enligt Alma 46:21–22 borde hände om de bröt sitt förbund?
-
Hur får det här er att förstå att vi måste ta förbunden vi sluter med Gud på allvar?
Påminn eleverna om att Moroni och hans folk stod inför fiender som ville förgöra dem.
-
Vad sade Moroni enligt Alma 46:18 kunde leda till att hans folk blev förgjort?
Skriv följande på tavlan: Om vi håller våra förbund, ska Gud …
Be eleverna berätta hur de skulle avsluta påståendet med tanke på vad de har lärt sig i Alma 46:18–22. Be dem också ge ett exempel på hur de vet att påståendet är sant. De kanske kommer med olika svar. Sammanfatta deras svar genom att avsluta påståendet på tavlan på följande sätt: Om vi håller våra förbund, ska Gud välsigna oss. Uppmuntra eleverna att vara uppmärksamma på bevis för den här principen när de studerar de återstående kapitlen i Alma. Berätta gärna själv om ett tillfälle då Herren välsignade dig därför att du höll dina förbund.
Sammanfatta Alma 46:29–41. Berätta att Amalickiah och hans anhängare insåg att de var underlägsna i antal och gav sig i väg till Nephis land för att förena sig med lamaniterna. Moronis här hindrade de flesta i Amalickiahs grupp från att nå fram till Nephis land. Många av Amalickiahs anhängare ingick ett förbund att stödja frihetens sak. Ett litet fåtal vägrade att ingå förbundet och blev avrättade. Amalickiah och några av hans män flydde och förenade sig med lamaniterna.
Alma 47
Amalickiah blir lamaniternas kung genom svek
Fråga eleverna hur de skulle känna sig om de var med i en tävling och hade en bok som i detalj beskrev vad deras motståndare tänkte göra för att vinna tävlingen. Tala om för eleverna att vi genom att tillämpa Alma 47 på oss själva och vår situation kan lära oss viktiga saker om Satans taktik för att besegra oss.
Sammanfatta Alma 47:1–6 genom att berätta att Amalickiah inte gav upp sitt mål att ta makten över nephiterna. Han gjorde upp en listig plan att störta lamaniternas kung och själv bli deras kung så att han kunde få lamaniterna att angripa nephiterna. När Amalickiah förenade sig med lamaniterna försökte han vinna gehör hos kungen, som gav honom befälet över en del av lamaniternas här. Kungen befallde Amalickiah och hans här att förfölja en utbrytargrupp i lamaniternas här som anfördes av en man som hette Lehonti. Amalickiah fick befallning att tvinga Lehontis här att gripa till vapen mot nephiterna, men Amalickiah hade andra planer.
Be eleverna studera Alma 47:7–19 som om de var Lehonti och som om Amalickiah var Satan. Be dem läsa Alma 47:7–10 tyst för sig själva och ta reda på var Lehontis här hade samlats för att försvara sig och vad Amalickiah försökte förmå Lehonti att göra.
-
Var samlade Lehonti sin här inför striden? Vilken fördel har soldater som befinner sig på högre mark än fienden?
-
Vad ville Amalickiah att Lehonti skulle göra? Vad använder Satan för taktik för att få oss att komma ner från högre mark? (Tänkbara svar är bland annat: fresta oss att sänka våra normer och locka oss att gå till platser där vi inte är i säkerhet andligen.)
Be flera elever turas om att läsa högt ur Alma 47:11–19. Be klassen följa med i texten och fundera på hur Amalickiahs taktik liknade den taktik som Satan använder för att förgöra oss.
-
Hur liknade Amalickiahs taktik den taktik som Satan använder för att förgöra oss? (I svaren kan bland annat ingå: Satan är ihärdig, lömsk, listig och hänsynslös.)
-
Vad finns det för exempel på hur Satan försöker förgifta oss ”gradvis”?
Sammanfatta Alma 47:20–36 genom att berätta att Amalickiah fortsatte att bedra och mörda tills han blev lamaniternas kung. Betona att Amalickiahs avsikter och taktik i många avseenden liknade Satans avsikter och taktik i fråga om oss. Skriv följande princip på tavlan: Satan försöker förgöra oss, och han lockar oss gradvis att sänka våra normer.
Alma 48
Överbefälhavare Moroni inspirerar nephiterna att vara beredda och trofasta
Be eleverna läsa Alma 48:7–10 tyst för sig själva och ta reda på vad Moroni gjorde medan Amalickiah försökte ta makten bland lamaniterna.
-
Vad gjorde Moroni medan Amalickiah försökte ta makten bland lamaniterna?
-
Hur stärkte Moroni sitt folk och befäste deras städer mot framtida angrepp? Vilka platser ägnade han särskild uppmärksamhet åt?
Låt eleverna få tid på sig att fundera över svaga områden i sitt liv och hur de skulle kunna stärka de områdena. Be dem skriva ner sina svar.
-
Varför arbetade Moroni så flitigt enligt Alma 48:10 på att befästa sitt folk mot fiendens angrepp? (Betona att Moroni ville hjälpa nephiterna att bevara sin religionsfrihet.)
-
Vad undervisar nutida ledare i kyrkan till exempel om för att hjälpa oss att befästa områden i vårt liv där vi är andligt svaga?
-
Varför arbetar kyrkans ledare så flitigt på att befästa oss i andligt avseende?
Försäkra eleverna att när vi följer Herrens tjänares råd är vi befästa mot frestelser.
Uppmuntra eleverna att när de studerar de återstående kapitlen i Almas bok då vara uppmärksamma på principer om värdet av att hålla förbund och vikten av att befästa oss själva så att vi kan motstå Satan.
Kommentarer och bakgrundsinformation
Alma 46:21–22. Att ta förbund på allvar
Äldste Paul E. Koelliker i de sjuttios kvorum vittnade om betydelsen av att ingå förbund:
”Vi måste vara noga med att ingå förbund för vår eviga frälsnings skull. Ett förbund är en överenskommelse vi gör med vår himmelske Fader där vi lovar att använda vårt hjärta, sinne och våra handlingar till att hålla de bud Herren gett oss. När vi trofast håller vår del av överenskommelsen förbinder han sig, eller lovar han, att välsigna oss, slutligen, med allt han har” (”Evangeliets förbund för med sig utlovade välsignelser”, Liahona, nov. 2005, s. 94).
Alma 48:19. ”Lika villigt”
President Howard W. Hunter förklarade vad Mormon avsåg när han skrev att Helaman ”tjänade folket lika villigt som Moroni”:
”Även om Helaman inte var lika märkbar eller iögonfallande som Moroni var han lika tjänstvillig, det vill säga, han var lika hjälpsam eller användbar som Moroni …
Det är inte alla givet att bli som Moroni, att få våra medarbetares beröm hela dagen varje dag. De flesta av oss är relativt anonyma personer som kommer och går och utför vårt arbete utan fanfarer. Till dem av er som kanske finner detta ensamt eller skrämmande eller bara blygsamt vill jag säga att ni är lika villiga att tjäna som de mest iögonfallande av era medsyskon. Ni ingår också i Guds här.
Tänk till exempel på det oerhörda tjänande som en mor eller far utför i det fördolda i ett värdigt sista dagars heliga-hem. Tänk på lärare i kursen Evangeliets lära och sångledare i Primärföreningen och scoutledare och besökslärarinnor i Hjälpföreningen som betjänar och är till välsignelse för miljoner men vars namn aldrig kommer att hyllas offentligt eller förekomma i landets medier.
Tiotusentals osedda människor skapar tillfällen och lycka för oss varje dag. Som det står i skrifterna tjänar de ’lika villigt’ som de vars liv syns på tidningarnas förstasidor.
Historiens rampljus och nutida uppmärksamhet inriktas så ofta på den ene i stället för på de många” (”No Less Serviceable”, Ensign, apr. 1992, s. 64).