De jødiske ledere udspurgte Paulus, og en gruppe jøder konspirerede om at slå ham ihjel. Paulus blev ført til Cæsarea, hvor han foran adskillige romerske ledere forsvarede sig selv mod de falske anklager. Han fortalte om sin omvendelse og vidnede om Jesus Kristus.
Paulus bliver forfulgt, retsforfulgt og sat i fængsel
Skriv før klassen begynder følgende på et stykke papir: Guds bud og velsignelser. Brug noget tape eller et stykke snor til at markere et område i klasseværelset og læg papiret på gulvet inde i det afmærkede område. Bed, inden klassen begynder, en elev om at stå inde i det område, der repræsenterer Guds bud og velsignelser.
Når vi kommer nærmere til Gud ved at følge hans bud og lærdomme, hvilke velsignelser kan vi så modtage?
Bed eleven om at gå ud af det område, der repræsenterer Guds bud og velsignelser.
Hvilke af verdens påvirkninger kunne friste nogen til at vende sig væk fra og holde op med at leve ifølge Guds bud og lærdomme?
Hvad kan ske, når folk distancerer sig fra Gud?
Tak eleven og bed vedkommende om at sætte sig. Bed eleverne om at tænke over, hvilken retning de vender lige nu, og hvor tæt eller langt væk fra vor himmelske Fader de føler, at de er. Bed eleverne om at se efter sandheder, når de studerer Apostlenes Gerninger 23-26, som vil hjælpe dem, når de føler, at de har distanceret sig fra Gud og hans velsignelser.
Mind eleverne om, at Paulus blev arresteret udenfor templet i Jerusalem og bragt for de jødiske ledere (se ApG 21:30-33; 22:23-30). Sammenfat Apostlenes Gerninger 23:1-10 ved at forklare, at Paulus blev udspurgt af disse jødiske ledere og fængslet.
Bed en elev om at læse Apostlenes Gerninger 23:11 højt. Lad klassen følge med og se efter, hvad der skete, da Paulus var i fængsel. Lad eleverne fortælle om, hvad de finder.
Hvad fortalte Herren Paulus i fængslet?
Mind eleverne om det løfte, der står i Apostlenes Gerninger 18:9-10 om, at Herren ville være med Paulus og beskytte ham, når han udførte Herrens værk. Tilskynd eleverne til eventuelt at markere vendingen »Herren var med ham« og skrive ApG 18:9-10 som en krydshenvisning i margenen ved siden af vers 11.
Bed en elev om at læse følgende sammenfatning højt:
I Apostlenes Gerninger 23:12-25:27 lærer vi, at den romerske kommandant, der havde arresteret Paulus, sendte ham til Cæsarea for at forhindre, at en hob af jøder slog ham ihjel. Paulus erklærede sin uskyld for den romerske statholder Felix. Selvom Felix var overbevist om Paulus’ uskyld, holdt han Paulus under husarrest i to år. Festus erstattede Felix som den romerske statholder i Judæa. Kong Herodes Agrippa, der regerede et lokalt område nordøst for Galilæasøen, besøgte Festus og ønskede at høre Paulus’ fremstilling. Paulus blev bragt frem for kong Agrippa.
Paulus fortæller om sin omvendelse og bærer vidnesbyrd om Jesus Kristus for kong Agrippa
Bed nogle elever om på skift at læse højt fra Apostlenes Gerninger 26:4-11. Lad klassen følge med og se efter, hvordan Paulus beskrev sin fortid for kong Agrippa.
Hvordan beskrev Paulus sin fortid for kong Agrippa?
Forklar, at Paulus derefter fortalte om sit syn af Frelseren. Bed en elev om at læse Apostlenes Gerninger 26:16-18 højt. Lad klassen følge med og se efter den mission, som Herren gav til Paulus på vejen til Damaskus.
Hvilken mission gav Herren til Paulus? (Du kan eventuelt foreslå eleverne, at de markerer vendinger, der beskriver den mission, som Herren gav til Paulus).
Forklar, at ordet lod (v. 18) i denne kontekst henviser til at få indgang til Guds rige.
Hvad kan hjælpe nogen til at vende sig fra mørke og Satans indflydelse og vende sig mod lyset og Guds bud og velsignelser?
Bed en elev om at læse Apostlenes Gerninger 26:19-23 højt. Lad klassen følge med og se efter, hvad Paulus sagde, han underviste båder jøder og ikke-jøder i, at de skulle gøre for at modtage de velsignelser, der er nævnt i vers 18. Du kan eventuelt forklare, at sætningen »gøre de gerninger, som omvendelsen kræver« i vers 20 betyder at leve retskaffent for at vise, at man virkelig har omvendt sig.
Hvad fortalte Paulus ifølge vers 20 både jøderne og ikke-jøderne, at de skulle gøre?
Skriv følgende ufuldstændige udtalelse på tavlen: Hvis vi omvender os og vender os mod Gud …
Hvordan vil I ud fra det, vi lærer i vers 18, færdiggøre udtalelsen på tavlen? (Sammenfat elevernes svar ved at færdiggøre sætningen på tavlen, så der står følgende: Hvis vi omvender os og vender os mod Gud, kan vi overvinde Satans magt i vores liv, modtage tilgivelse for vore synder og gøre os værdige til det celestiale rige).
Hjælp eleverne til at forstå dette princip ved at bede en elev om at læse følgende udtalelse af ældste Neil L. Andersen fra De Tolv Apostles Kvorum højt (du kan eventuelt give eleverne en kopi af udtalelsen):
Billede
Ældste Neil L. Andersen
»Når vi synder, vender vi os væk fra Gud. Når vi omvender os, vender vi os tilbage mod Gud.
Opfordringen om at omvende os kommer sjældent med en revsende røst, men snarere en kærlig henvendelse om at vende om og ›igen vend[e sig]‹ mod Gud (se Hel 7:17). Det er en kærlig Fader og hans enbårne Søn, der kalder på os til at være mere, end vi er, til at nå op på et højere niveau i vores liv, til at ændre os og føle glæden ved at holde befalingerne« (»Bliv omvendt … så jeg kan helbrede jer«, Liahona, nov. 2009, s. 40).
Hvad kan vi ifølge ældste Andersen opnå, hvis vi omvender os og vender os mod vor himmelske Fader og Jesus Kristus?
Bed eleverne om, når de fortsætter med at studere Apostlenes Gerninger 26, at se efter, hvad der forhindrede Festus og kong Agrippa i at omvende sig, vende sig mod Gud og blive omvendte til Jesus Kristus. Skriv følgende ufuldstændige udtalelse på tavlen: For at blive omvendt til Jesus Kristus …
Del eleverne op i par. Bed eleverne om at læse Apostlenes Gerninger 26:24-28 sammen med deres makker. Få dem til at finde frem til og sammenligne de måder, som Festus og kong Agrippa hver især reagerede på Paulus’ undervisning og vidnesbyrd om Frelseren. Mens eleverne læser og taler med deres makker, så skriv følgende skema på tavlen (medtag ikke udtalelserne under hver overskrift):
Reaktioner på Paulus’ undervisning
Festus
Kong Agrippa
Talte med høj røst
Sagde, at Paulus var vanvittig
Beskyldte Paulus for at være drevet til vanvid
Blev næsten overtalt til at blive kristen
Bed efter noget tid nogle elever om at komme op til tavlen og skrive det, som de har fundet (svarene bør være lig sætningerne i ovenstående skema).
Hvad viser Festus’ reaktion om hans mening om Paulus’ belæringer? (Tilføj ordet Vantro til elevernes svar under overskriften »Festus«).
Hvad sagde Paulus ifølge vers 27, at han vidste om kong Agrippa? (Tilføj Troede på profeterne under overskriften »Kong Agrippa«).
Hvad kan vi lære af kong Agrippas bemærkning til Paulus om Agrippas forpligtelse til at være kristen (se v. 28)? (Tilføj Ikke villig til at forpligte sig fuldt ud under overskriften »Kong Agrippa«).
Bed en elev om at læse Apostlenes Gerninger 26:29 højt. Lad klassen følge med og se efter, hvordan Paulus reagerede på kong Agrippas bemærkning om, at han næsten var overtalt til at blive kristen.
Hvad ønskede Paulus for kongen og alle de, der havde hørt hans belæringer?
Hvad tror I, der forhindrede Festus i at blive omvendt til Jesus Kristus?
Hvad tror I, der forhindrede kong Agrippa i at blive omvendt?
Hvad kan vi lære af Festus og kong Agrippa om, hvad vi skal gøre for at blive omvendt til Jesus Kristus? (Eleverne kan bruge andre ord, men sørg for, at de finder frem til følgende princip: For at blive omvendt til Jesus Kristus skal vi vælge at tro på og være fuldt ud forpligtet til at efterleve evangeliet).
Hjælp eleverne til at forstå dette princip ved at bede en elev om at læse følgende beretning af præsident Dieter F. Uchtdorf fra Det Første Præsidentskab:
Billede
Præsident Dieter F. Uchtdorf
»To små brødre stod oppe på en lille skrænt med udsigt over det spejlblanke vand i en blå sø. Det var et populært udspringssted, og brødrene havde ofte talt om at springe ud derfra – sådan som de havde set andre gøre det.
Selv om de begge havde lyst til at tage springet, ville ingen af dem springe først. Skrænten var ikke særlig høj, men for de to små brødre syntes afstanden at øges, hver gang de lænede sig frem – og deres mod svandt hurtigt.
Til sidst satte den ene bror foden ud på kanten af skrænten og bevægede sig beslutsomt fremad. Lige i det øjeblik hviskede hans bror: ›Vi kunne også vente til næste sommer.‹
Men den første bror var allerede drevet frem af sin hurtige bevægelse. ›Bror,‹ svarede han, ›jeg er forpligtet!‹
Han plaskede ned i vandet og dukkede hurtigt op igen med et triumferende råb. Den anden bror fulgte straks efter. Bagefter lo de begge ad den første drengs sidste ord, inden han kastede sig ud i vandet: ›Bror, jeg er forpligtet!‹
Forpligtelse minder lidt om at kaste sig ud i vandet. Enten har man forpligtet sig, eller også har man ikke. Enten bevæger man sig fremad, eller også står man stille. Der er ikke nogen middelvej …
De, der kun er en smule forpligtet, kan kun forvente at få en smule vidnesbyrd, glæde og fred. Himlens vinduer er kun en smule åbne for dem …
På en måde står vi alle på afgørelsens rand højt oppe og skuer ud over vandet. Det er min bøn, at vi må have tro, gå fremad, og modigt se vores frygt og tvivl i øjnene og sige til os selv: ›Jeg er forpligtet!‹« (»Broder, jeg er forpligtet«, Liahona, juli 2011, s. 4, 5).
Hvordan er en forpligtelse til at efterleve evangeliet ligesom at hoppe ud i vandet?
Hvorfor er det ifølge præsident Uchtdorf vigtigt at være fuldt ud forpligtet snarere end »en smule forpligtet« til at efterleve evangeliet?
Hvordan har jeres forpligtelse til at efterleve et evangelisk bud eller princip været med til at styrke jeres omvendelse til Jesus Kristus? (Du kan overveje at fortælle om en af dine egne oplevelser).
Bed eleverne om i deres skriftstudiebog at skrive en liste over bud eller evangeliske principper, som de føler, at de er fuldt ud forpligtet til at efterleve. Lad dem tænke over nogle evangeliske principper, som de føler, at de er »lige ved«, men ikke helt (ApG 26:29) forpligtet til at efterleve. Bed eleverne om at skrive et mål om, hvad de kan gøre for at øge deres forståelse af og forpligtelse over for et af disse principper. Tilskynd eleverne til at bede om hjælp, når de stræber efter at blive omvendte til Jesus Kristus ved mere fuldt ud at efterleve evangeliet.
Sammenfat Apostlenes Gerninger 26:30-32 ved at forklare, at Festus og kong Agrippa fandt, at Paulus var uskyldig og ville have sat ham fri, men fordi Paulus havde appelleret sin sag til kejseren, krævedes det, at de sendte ham til Rom.
Afslut ved at gennemgå og bære vidnesbyrd om de principper, der er blevet undervist om i Apostlenes Gerninger 23-26.
En god oversigt til at se forholdet mellem de forskellige medlemmer af den herodianske familie, der er nævnt i Det Nye Testamente, findes i Guide til Skrifterne under »Herodes«.
»Herodes Agrippa II (også kaldet Marcus Julius Agrippa) var den syvende og sidste konge i det jødiske herodianske dynasti. Han regerede over området nordøst for Galilæasøen fra omkring 55 til 93 e.Kr. Han var søn af Herodes Agrippa I, der beordrede henrettelsen af Jakob og fængslede Peter (se ApG 12:1-4), var barnebarn af Herodes Antipas, der fik Johannes Døber halshugget (se Matt 14:1-12) og oldebarn af Herodes den Store, der beordrede nedslagtningen af spædbørnene i Betlehem (se Matt 2:16).
Agrippas kongerige lå nord for Festus’ område. Agrippa og hans søster Berenike … besøgte Festus i Cæsarea, mens Paulus var fængslet der. Fordi Agrippa var jøde og derfor mere bekendt med jødiske anliggender end Festus, der var romer, håbede Festus, at Agrippa kunne hjælpe ham til at forstå anklagerne mod Paulus og også hjælpe med at skrive et brev til kejseren (se ApG 25:24-27; 26:3)« (New Testament Student Manual, CES-hæfte, 2014, s. 326).
Profeten Joseph Smith sammenlignede den forfølgelse, som han oplevede efter det første syn, med apostlen Paulus’ oplevelser (se JS–H 1:24-25). Både Paulus og Joseph Smith så Frelseren og hørte hans røst. De vidnede begge om, at de havde set et syn. Af denne grund blev de begge forfulgt og spottet, men de forblev tro mod deres vidnesbyrd om Jesus Kristus. Der er endvidere flere beretninger om Joseph Smith første syn, ligesom der er flere beretninger om Paulus’ syn af Frelseren (se ApG 9:3-9; ApG 22:6-11; ApG 26:13-18). På trods af mindre forskelle i detaljerne stemmer deres forskellige beretninger overens i den grundlæggende sandhed, at de begge to så og talte med Jesus Kristus.
Da ældste Bruce C. Hafen tjente som medlem af De Halvfjerds, sagde han:
»Hvis vi må give alt, hvad vi har, så er det at give næsten alting ikke nok. Hvis vi næsten holder befalingerne, modtager vi næsten velsignelserne« (»Forsoningen: Alt for alle«, Liahona, maj 2004, s. 98).
Præsident Harold B. Lee anvendte kong Agrippas ord på medlemmer af Kirken, der forsøgte at undskylde sig for ikke at holde buddene:
»En god biskop kom med en interessant bemærkning om det, som han kaldte de sørgeligste ord om en højtstående mand, som han kender. Han læste fra ordene fra apostlen Paulus’ tid, da Paulus foran kong Agrippa havde båret sit stærke vidnesbyrd om sin omvendelse. Kong Agrippas svar til Paulus var: ›Det er lige ved, at du overtaler mig til at blive kristen‹ (ApG 26:28). Så sagde biskoppen: ›Kongen kendte sandheden, men han manglede modet til at gøre det, der krævedes‹ …
Og så beskrev [biskoppen] i en kort men mægtig prædiken nogle ting, som han havde opdaget i sin egen menighed. ›Som svar på Mesterens: ›Kom … følg mig‹ (Mark 10:21) er der nogle medlemmer,‹ sagde han, ›der næsten, men ikke helt, siger: ›Det er lige ved, at du overtaler mig til at være ærlig, men jeg har brug for lidt ekstra hjælp til at bestå min eksamen‹‹ …
[Biskoppen fortsatte:] ›Det er lige ved, at du overtaler mig til at holde sabbatsdagen hellig, men det er sjovt at spille fodbold om søndagen.
Det er lige ved, at du overtaler mig til at elske min næste, men han er en slyngel, at være tolerant over for andres synspunkter, men de er helt forkert på den … at tage på hjemmelærerbesøg, men det er så koldt og fugtigt udenfor, at betale tiende og offerydelser, men vi har brug for et nyt farvefjernsyn … Lige ved! Lige ved! Lige ved!‹« (I Conference Report, apr. 1964, s. 23-24).