Lektion 21
1 Nefi 20-22
Indledning
Når Nefi underviste sin familie, læste han op fra bronzepladerne og fokuserede på Esajas’ profetier om Israels spredning og genindsamling. Derefter besvarede han sine brødres spørgsmål omkring disse profetier. Han forklarede, at profetierne havde direkte relevans for deres familie. Med genklang fra Esajas’ ord vidnede Nefi om, at Herren ville samle sit pagtsfolk – også selvom de ikke levede op til deres pagter, for Herren elskede dem og kaldte dem til omvendelse og tilbage til ham.
Forslag til undervisningen
1 Nefi 20
Herren revser sit folk og indbyder dem til at vende tilbage til sig
Vis eleverne billedet Esajas skriver om Kristi fødsel (06048; Evangelisk kunst 2009, nr. 22). Forklar, at dette billede viser profeten Esajas, der nedskriver en profeti om Jesu Kristi fødsel. Spørg hvor mange af dem, der har hørt om Esajas.
Forklar, at Esajas var en profet, som boede i Jerusalem og profeterede for folket mellem år 740 f.Kr. og 701 f.Kr. kort før Lehi og hans familie tog til det forjættede land. Nefi frydede sig over Esajas’ ord og brugte Esajas’ profetier til at undervise sin familie (se 1 Ne 19:23; 2 Ne 25:5). Fordi Esajas’ ord er både poetiske og fyldt med symboler, kan folk sommetider synes, at hans lære er svær at forstå. Men studerer og prøver vi at forstå hans ord, kan vi modtage velsignelser.
Forklar, at når Nefi underviste sin familie, så læste han nogle af Esajas’ ord, der var taget med på bronzepladerne. Han gjorde dette, fordi han »mere fuldt ud kunne formå dem til at tro på Herren, deres forløser« (1 Ne 19:23; se også vers 24).
Bed en elev om at læse 1 Nefi 20:1-2 højt. Forklar, inden vedkommende læser, at Esajas i denne passage taler til døbte mennesker, som ikke har været tro mod deres pagter. Du kan eventuelt forklare udtrykket »Israels hus« ved at henvise til følgende: Det Gamle Testamente indeholder historien om Jakob, Isaks søn og Abrahams sønnesøn. Herren gav Jakob navnet Israel (se 1 Mos 32:28). Udtrykket »Israels hus« henviser til Jakobs efterkommere og Herrens pagtsfolk (se Guide til Skrifterne, »Israel«).
Bed eleverne om at læse 1 Nefi 20:3-4, 8 for sig selv. Bed dem om at lægge mærke til ord og udtryk, der viser, at Israels hus ikke har været trofast mod Herren. Bed dem om at fortælle, hvad de har fundet frem til.
Vis et stykke metal som er svært at bøje. Spørg eleverne, hvad de tror, det betyder, at ens »nakke er en jernsene« (1 Ne 20:4). Ligesom jern ikke er let at bøje, vil en stolt person heller ikke bøje sin nakke i ydmyghed. Udtrykket »jernsene« antyder at mange af Israels hus var opblæste af stolthed.
Bed en elev om at læse 1 Nefi 20:22 højt.
-
Hvorfor tror I, at der ikke er nogen fred for de ugudelige?
Mind eleverne om, at da Nefi fortalte om Esajas’ profetier, formanede han sine brødre til at anvende dem på sig selv (1 Ne 19:24).
-
Hvilke ligheder var der mellem visse medlemmer af Nefis familie og det folk, som Esajas kaldte til omvendelse?
Bed en elev om at læse 1 Nefi 20:14, 16, 20 højt.
-
Hvad ønskede Herren, at hans pagtsfolk skulle gøre og sige? (Du kan være nødt til at forklare, at det at forlade Babylon og kaldæerne er et symbol på at lægge verdsligheden bag sig og komme til Herren).
Bed eleverne om at komme med eksempler, som de har set på, at folk har lagt verdsligheden bag sig er og er kommet til Herren. Lad eleverne granske 1 Nefi 20:18 og finde de velsignelser, som Herren giver til dem, der kommer til ham og giver agt på hans bud.
-
Hvordan kan fred sammenlignes med en flod? Hvordan kan retfærdighed være som havets bølger?
Bed nogle få elever om at opsummere de sandheder, de har lært fra 1 Nefi 20. Selv om de måske bruger andre ord, så sørg for at de forstår, at Herren opfordrer dem, som har været ulydige, til at omvende sig og vende tilbage til ham.
Bed en elev om at læse følgende udtalelse af præsident Dieter F. Uchtdorf fra Det Første Præsidentskab. Bed alle eleverne om at tænke over, hvad det har med 1 Nefi 20 at gøre.
»Satan … ønsker, at vi skal føle, at vi er uden for tilgivelsens rækkevidde (se Åb 12:10). Satan ønsker, at vi skal tro, at der ›ikke er nogen vej tilbage‹, når vi har overtrådt – at det er for sent at ændre kurs
… Jesu Kristi forsoning er Guds gave til sine børn for at bøde for og overvinde konsekvenserne af synd. Gud elsker alle sine børn, og han vil aldrig ophøre med at elske og nære håb for os …
Kristus kom for at frelse os. Hvis vi har valgt en forkert kurs, kan Jesu Kristi forsoning give os forvisning om, at der er en vej tilbage fra synd. Hvis vi følger Guds plan for vores frelse, er det muligt at vende sikkert hjem
… Der er altid et sikkert vendepunkt, der er altid håb« (»Det sikre vendepunkt«, Liahona, maj 2007, s. 99, 101).
-
Hvordan svarer præsident Uchtdorfs budskab til Esajas’?
Bær vidnesbyrd om, at Herren kalder på alle, som har været ulydige og indbyder dem til at vende tilbage til ham. Bekræft over for eleverne, at Herren elsker os personligt og kalder os altid til sig. Bed dem om at tænke over, hvad Herren kunne bede dem om at lægge bag sig, så de mere fuldt og helt kan komme til ham.
1 Nefi 21:1-17
Esajas profeterer om, at Jesus Kristus ikke vil glemme sit pagtsfolk
Opsummér kort 1 Nefi 21:1-13 ved at henlede elevernes opmærksomhed på de første to sætning i kapitelresumeet: »Messias skal blive et lys for ikke-jøderne og befri fangerne« og »Israel skal blive indsamlet med magt i de sidste dage.« Forklar, at Herrens ord i vers 1-13 viser hans kærlighed til sit folk – også selv om de er faret vild og har glemt ham.
Skriv på tavlen, at Herren elsker os og vil aldrig glemme os . Bed en elev om at læse 1 Nefi 21:14 højt.
-
Hvorfor tror I, at folk nogle gange føler, at Herren har glemt dem?
Bed en elev om at læse 1 Nefi 21:15-16 højt. Stil så nogle eller alle af følgende spørgsmål:
-
Hvad lærer Esajas os ved at sammenligne Frelseren med en mor til et lille barn?
-
Hvad betyder ordet tegnet?
-
Hvad betyder det for jer at være »tegnet« i Frelserens håndflader?
-
Hvilke oplevelser har hjulpet jer til at vide, at Herren ikke har glemt jer?
Når eleverne tænker over disse spørgsmål og lytter til hinandens svar, bliver de beredt til at føle, at Helligånden vidner om Frelseren. Bær dit vidnesbyrd om Frelserens kærlighed. Mind eleverne om, at Nefi videreformidlede Esajas’ profetier for at overtale os til at tro på Forløseren og indgyde os håb.
1 Nefi 21:18-26; 22:1-22
Nefi forklarer Esajas’ profeti om Israels splittelse og genindsamling
Læg forskellige ting (kopper fx) sammen på et bord eller en stol. Fortæl eleverne at disse ting repræsenterer forskellige grupper af mennesker. Forklar, at Nefi belærte om, at Israel ville blive spredt mellem alverdens folkeslag, fordi de forhærdede hjertet mod Frelseren (se 1 Ne 22:1-5). Flyt tingene til forskellige steder i lokalet, mens du taler. Forklar, at dette var en vigtig sag for Nefi. Hans familie var en del af den adsplittelse. De havde forladt Jerusalem, deres fædreland på grund af folkets ugudelighed i området.
Bed eleverne om at læse 1 Nefi 21:22-23 og 22:6-8 i stilhed. Forklar, inden de læser, at 1 Nefi 21 indeholder en profeti af Esajas vedrørende indsamlingen af Israel, og at 1 Nefi 22 indeholder Nefis lære om Esajas’ profeti.
-
Hvad er det for et »forunderligt værk«, som nævnes i 1 Nefi 22:7-8? (Gengivelsen af evangeliet).
-
Hvordan kan det at forkynde evangeliet sammenlignes med at løfte andre på vores arm eller skulder?
Du kan eventuelt læse følgende udtalelse af Bruce R. McConkie fra De Tolv Apostles Kvorum for at hjælpe eleverne til at forstå, hvad det vil sige, at Israel skulle spredes og samles igen:
»Hvorfor blev Israel spredt? Svaret er klart; det er tydeligt; og der er ingen tvivl om det … Vore israelitiske forfædre blev spredt, fordi de afviste evangeliet, besmittede præstedømmet, svigtede Kirken og forlod riget …
Hvad handler Israels indsamling så om? Indsamlingen af Israel består i at tro på, acceptere og leve i overensstemmelse med alt det, som Herren engang tilbød sit gamle, udvalgte folk … Den består i at efterleve evangeliet, tilslutte sig Kirken og lade sig indlemme i riget … Den kan også bestå i at samles på et udpeget sted eller i et udpeget land for at tilbede sin Gud« (A New Witness for the Articles of Faith, 1985, s. 515).
Læs 1 Nefi 22:9-12. Forklar, at når skriften nævner, at Herren »blotter sin arm«, så betyder det, at Herren viser sin styrke.
-
Hvad er det, Nefi siger, at Herren vil gøre i de sidste dage for at vise sin magt ifølge 1 Nefi 22:11?
-
Hvordan kan det at samle folk i Kirken bringe dem ud af fangenskab og mørke?
Bed eleverne om at indsamle tingene rundt omkring i lokalet og stille dem samlet på et sted. Forklar, at samlingen kan være både åndelig og fysisk. Når vi fortæller andre om evangeliet, og de bliver døbt og modtager Helligåndsgaven, samles de åndeligt i Herrens Kirke. I Kirkens tidlige tid blev de nyomvendte bedt om at samle sig fysisk på bestemte steder (fx Kirtland, Ohio, Nauvoo, Illinois og Salt Lake City i Utah). I dag opfordres konvertitter til at opbygge Kirken, hvor de end bor, og samles i deres lokale menigheder og stave.
-
Hvilke velsignelser vil de mennesker, der samles, blive givet i henhold til 1 Nefi 22:25? Hvad mener I, det betyder at være »én fold«? (Du kan eventuelt forklare, at en fold er et sted, hvor man samler fårene for at beskytte dem). Hvad tror I, det betyder at »finde græsgange«?
I vor tid beder Gud alle Kirkens medlemmer om at hjælpe med at samle hans »børn fra jordens fire hjørner« (1 Nefi 22:25). Bær vidnesbyrd om, at Herren har lovet at gengive evangeliet og samle Israel i de sidste dage.
-
Hvad tror I, at de mennesker, der er samlede (konvertitter), vil føle for dem, som har samlet dem (de, der har forkyndt evangeliet for dem)?
-
Hvad kan I gøre for at fortælle andre om Jesu Kristi evangelium?
Mind eleverne om, at Nefi citerede Esajas for at hjælpe sin familie med at opnå større tro på og håb i Jesus Kristus. Esajas’ profetier og Nefis vidnesbyrd kan hjælpe os på samme måde. Bær vidnesbyrd om, at Jesus Kristus aldrig vil glemme os, og at han aktivt prøver at samle os.
Gennemgang af 1 Nefi
Tag tid til at gennemgå 1 Nefi ved at bede eleverne om at huske, hvad de har lært i seminar og gennem deres personlige studium indtil videre. Du kan eventuelt lade dem gennemgå kapitelresumeerne i 1 Nefi. Bed dem om at forberede sig på at fortælle om noget fra 1 Nefi, som har inspireret dem eller styrket deres tro på Jesus Kristus. Når de har haft tilstrækkelig tid, så bed flere af eleverne om at fortælle om deres tanker og følelser. Overvej at fortælle om dine egne oplevelser med at undervise i 1 Nefi, og hvordan det har velsignet dig.
Kommentar og baggrundsinformation
1 Nefi 21:15-16 Jesus Kristus glemmer ikke
Ældste Jeffrey R. Holland fra De Tolv Apostles Kvorum har båret sit vidnesbyrd om sandheden i 1 Nefi 21:15–16:
»Denne poetiske passage er endnu en påmindelse om Kristi frelsende rolle, nemlig som den beskyttende, forløsende forælder til Zions børn. Han trøster sit folk og viser dem nåde, når de plages af sorg, som enhver kærlig far eller mor ville gøre mod sit barn, men, som Nefi her gennem Esajas påminder os om, er det langt mere end nogen jordisk far eller mor ville kunne gøre. Selvom en mor skulle kunne glemme sit diende barn (hvor usandsynligt det end måtte synes for enhver forældre at gøre), så vil Kristus aldrig glemme de børn, han har forløst eller de pagter, han har indgået med dem om frelse i Zion« (Christ and the New Covenant: The Messianic Message of the Book of Mormon, 1997, s. 84).
1 Nefi 22:6-9 »Et mægtigt folkeslag« og »et forunderligt værk«
Ældste Mark E. Petersen fra De Tolv Apostles Kvorum har fortalt at udtrykket »et mægtigt folkeslag blandt ikke-jøderne« i 1 Nefi 22:7er en reference til USA (se »The Great Prologue«, tale holdt på Brigham Young University, 29. sep.1974, s. 4, speeches.byu.edu).
I 1 Nefi 22:8 omtaler Nefi »et forunderligt værk blandt ikke-jøderne« i de sidste dage. Dette store værk omfatter genoprettelsen af Jesu Kristi evangelium og gengivelsen af de nødvendige præstedømmenøgler for at udrække Guds pagter til »alle jordens stammer« (1 Ne 22:9).
Begivenhederne, som beskrives i 1 Nefi 22:7, er nødt til at gå forud for dem, der beskrives i 1 Nefi 22:8–9. I begyndelsen af 1800-tallet var der ikke religionsfrihed i de fleste lande. Evangeliet kunne kun gengives i et land, hvor trosfrihed var sikret gennem lovgivning og frit kunne udøves. Den første tilføjelse til USA’s forfatning indeholder proklamationen om trosfrihed. Denne tilføjelse blev tillige med andre ratificeret den 15. december 1791 og indvarslede en trosfrihed over hele den vestlige verden. Joseph Smith blev født i december 1805 blot 14 år efter, at den amerikanske forfatning var blevet ratificeret.